212 FR. RAČKI, 
doči na polju ruske poviesti, kojom se ne samo iz vlastitoga na- 
gona bavio, nego i po dužnosti, od kako od god. 1828 predavaše 
rusku historiju uz sveobću, a od god. 1835 samo rusku historiju. 
Dvie pomenute razprave izdane god. 1825 i 1826 o najstarijoj 
ruskoj historiji pribaviše, kako vidismo, Pogodinu takovo ime, da 
mu je vlada ruska povjerila, neka izradi rusku historiju za gimna- 
zije. Pogodin je uz sve navedene radnje i taj posao brzo obavio, 
t& je njegova ,pyckag ueropig 1asg rumMnasit“ već god. 1833 u 
prvom izdanju na svjetlo izašla. Slična mu bijaše učena knjiga pod 
naslovom: ,HauepTaHie pyeekoit ueropin Aaa ybsiđaro yuuaunma“, 
koja bi god. 1838 izdana. 
Ovo bijahu medju tim Pogodinu samo predradnje za veliku hi- 
storiju rusku, koju bijaše zasnovao u misli. Ova historija imala bi 
biti kritička, imala bi se obazrieti na sve odnošaje ruskoga naroda 
i ruske zemlje; ali s druge strane tako sastavljena, da ju svaki 
Rus uzmogne bez velikoga napora i ugodno čitati. Znajući Pogodin, 
kako je život ruskoga naroda tiesno spojen sa životom ostalih slo- 
venskih naroda, i kako se uredbe njihove uzajamno razjasnjuju i 
popunjuju, velikom je pažnjom pratio svaki pojav književni u cielom 
prostranom Slovenstvu; tč ni je propustio ni jedne prigode, a da 
svoje zemljake neupozna sa svakom iole znatnom stečevinom ove 
vrsti. Takovim pojavom bijahu tada u neruskoj slovenskoj književ- 
nosti radnje Josipa Dobrovskoga, otca slavistike, i to njegove ,ln- 
stitutiones linguae slavicae veteris dialecti (Viennae 1822) za slo- 
venske jezikoslovce, i obširna razprava: »Cyrill und Method“ (Prag 
1823) za slovenske historike. Ovu drugu razpravu prevede Pogodin, 
pozvan od velikoga ruskoga mecene gr. Nikolaja Petrovića Rum- 
jancova, i još god. 1825 sa svojimi opazkami izda pod naslovom: 
»Rupuaap u Meroniil, caoBenekie nepBoyuureau, couuuenie Ao- 
6poBekaro, nepeBoyb c> umenkaro cp npumbuaniamu“. Ono prvo 
djelo izadje u ruskom prievodu god. 1853 pod naslovom: ,CaaB- 
“HcKag rpaMaruKka Ao6poBekaro, IepeBoyp ce aaruHekaro“. Po- 
godin je dao takodjer povod, da se rusko občinstvo potanje upozna 
s jednom zanemarenom granom slovenskoga plemena, bugarskim 
na ime narodom. Upozoren na ime na Jurja Ivanoviča Venelina 
kritikami i članci, koje je taj mladi pisac tada priobćivao u mos- 
kovskih čisopisih ponajviše o Bugarih, nagovori ga, da jih u jednu 
cjelinu svede. Venelin se odazva tomu pozivu, a Pogodin izdade 
prvu čest njegova djela: ,ApeBnie u uveimbrinie Bonrape“ god. 
