MIHAIL PETROVIĆ POGODIN. 219 
život sveučilištni u Rusiji, poimence u Moskvi, stajao u uzkoj 
i neprekinutoj svezi s ruskim obćinstvom. Svaki i najmanji 
plod sveučilišta našao je odziva u narodu; u gradu bi se o njem 
govorilo, sudilo, prepiralo. Dva su smjera prevladjivala na sveuči- 
lištu: filozofski i historički. Glavnim zastupnikom ovoga drugoga 
bijaše Pogodin. Budući osvjedočen, da samo one države i oni na- 
rodi mogu igrati historičku ulogu, u kojih živi samošviest njihova 
historičkoga zvanja, Pogodin je poviest tako predavao, da svoje slu- 
šaoce ne samo upozna s prošlosti ruskoga naroda, nego da u sva- 
koga njih probudi sviest narodnu i da svaki njih proniknut bude 
upoznajom historičke misije ruskoga naroda. Ovako radeć Pogodin 
uzgojio je odličnu kitu vrstnih muževa, gorljivih Rusa i Slovena, 
učenjaka i pisaca, u kojih se znanje grli sa sviešću narodnom. Od 
mnogih djaka njegovih, kojih su imena poznata na daleko, dovoljno 
je spomenuti filologa Buslajeva, pomenutoga Bčljajeva, poznavaoca 
slovenskoga prava, uplivne publiciste Katkova i Samarina, rodoljuba 
i pisca u području politike i narodne ekonomije kneza V. Čerkav- 
skoga itd. 
Za svoga učiteljevanja na sveučilištu moskovskom spremao je 
Pogodin veliku historiju Rusije, koja ni pored Karamzinove ne bi 
suvišna bila. On je imenito sabirao gradju, učio izvore i izradji- 
vao pojedine česti za rusku poviest normanske dobe, dobe udieljnih 
kneževina i mongolskoga gospodstva. Ali prije nego li postavi po- 
sljednju ruku na ovu radnju svoju, htjedč Pogodin probaviti nje- 
koje vrieme u onih priedjelih Rusije, gdje su se dogodjaji onoga 
diela ru=ke poviesti sbivali i sbili. S toga zaprosi od ministarstva 
dopust na dvie godine, da to vrieme provede u pokrajini baltičkoga 
mora za periodu normansku, u južnoj Rusiji, imenito u Kijevu i 
na Dnjepru, za periodu udieljnih kneževina, napokon u sjevero-iz- 
točnoj Rusiji i u Sibiriji za mongolsku periodu i da ondje upozna 
Mongole i Tartare. Pogodin je u toli uzvišenu naučnu svrhu lasno 
dobio dopust od takove vlade, kojoj je u ministarstvu ,nar. prosvčš- 
čenja“ od god. 1834 stajao na čelu toli prosvietljeni načelnik kao 
gr. Dergij Semenovič Uvarov, sam pisac i veliki promicatelj na- 
uke. I već se Pogodin spravljao na taj znanstveni put; ali idući 
na sveučilište da se oprosti od svojih slušalaca, prevali mu se 
»drožka“, a on slomi nogu. Dok se je liečio, snadje ga druga 
nesreća: umrie mu naime supruga, ostavivši mu četvero neobskrb- 
ljene djece. Pogodin preboli ipak jednu i drugu ranu; t& već je 
htio nastaviti svoj rad na sveučilištu, kada ga od te odluke od- 
