220 FR. RAČKI, 
vrati nesporazumak s kuratorom sveučilišta, koj ga tako ozlovolji, 
da se zahvalio na učiteljskoj stolici. 
Pogodin je god. 1844, završio svoje učiteljsko službovanje; on 
je prestao predavati u dvorani moskovskoga sveučilišta. Ali ni je 
prestao biti učiteljem naroda; sada je pače većom snagom upro 
u novo zvanje. ,Mihailu Petroviču — liepo je prof. Bčljaev ozna- 
čio ovaj drugi odsjek Pogodinova života — vi od davna ne zauzi- 
mate više katedre na universitetu; ali nastavljate poučavati, vaše 
slušateljstvo sada je Rusija; vaš život, vaša radnja -— evo to je 
predavanje vaše i to predavanje veoma poučno, koje čitaju i raz- 
mišljavaju u dvorovih i u kolibah. Ne znam, u kojem kutu Rusije 
ne bi znali za ime Mihaila Petroviča Pogodina.“ 
Pogodin je sada, učiteljskih dužnosti riešen, stao izvoditi pome- 
nutu osnovu o proputovanju onoga diela Rusije, u kojem su se 
razvijali dogodjaji u prve tri dobe historije ruske. Godine 1845 
uputi se u Nižnij Novgorod i u Simbirsk na Volgi, gdje je ujedno 
zadovoljio častnomu pozivu, da izrečč pohvalnu besjedu slavnomu 
Karamzinu onom prigodom, kada mu bi tuj u rodnom mjestu od- 
kriven spomenik (1845). Ovdje budi mi dozvoljeno nave:ti umah 
djelo, koje se tiče toga historiografa ruskoga i koje je Pogodin 
god. 1866 u dvie knjige izdao pod naslovom: ,Hukona Muxai- 
JOBHUB KApAM3HH'P IO EVO COHHEHIAM'P, IMCMAMB MH OT3BIBAM'B 
COBPeMEHHHKOB'B; MATEPIAIBI AAA Ćiorpaviu (MockBa 1866). Ovo 
djelo znamenito je ne samo za poznavanje velikoga povjestnika 
ruskoga, nego i za noviju historiografiju rusku. Sliedeće god. 1846 
putovao je Pogodin u Vladimir i u Suzdal, koj je jedan od najsta- 
rijih gradova u sjevero-iztočnoj Rusiji. Ovaj priedjel nadje naš 
putnik toli zanimivim, da ga je poslije 6 godina (18952) još 
jednom pohodio. God. 1853 posjeti Pogodin zapadne priediele ru- 
sinske, litavske i poljske. Sve ove pokrajine, koje je on proputo- 
vao, izpitao je znanstveno. U njekih je uzastopce začeo misao, da 
monografijom razjasni taj ili onaj dogodjaj, koj se ondje sbio; ovu 
ili onu osobu, koja je ondje živila i djelovala. Tako posjetivši Suz- 
dal, gdje je bila u XII vieku stolica udieljne kneževine, napisa naj- 
prije u svojem organu ,Moskvitjaninu“ i u ,žurnalu ministarstva 
nar. prosveščenija“ a god. 1800 napose izda liepu monografiju: 
»Raasb AHapeit IOpeeBnup Boromiđekiii“, koj je ondje godine 
1191—1174 knezom bio. 
S ovom glavnom svrhom spojio je Pogodin na svojem putovanju 
još jednu drugu, a ta bijaše sabiranje spomenika historijskih i ar- 
