226 FR. RAČKI, 
dućnost. Obširne i raznolike historijske radnje Pogodinove znatno 
su pomogle utrti put najnovijoj historičkoj školi u Rusiji, koja motri 
narod kano živu organičku cjelinu, tč izpituje i crta svestrani nje- 
zin stoljetni razvoj. Od ona dva smjera, koja su u duševnom ži- 
votu i u književnosti zavladala u Rusiji, Pogodin se odlučno pri- 
klonio slavjanofilskomu, ali tako, da ni je niti naprama zapadnjač- 
komu nepravedan bio. On bijaše i Slavjanofil i gorljivi poklonik 
Petra velikoga. K izmirenju obiju pravaca dovede ga prvotno za- 
nimanje tako s obćom evropskom, kano na pose s ruskom  histo- 
rijom, čim bijaše prinužden proučiti zapad s njegovimi priednostni 
i manami, pak o razvoju zapada omjeriti rusku prošlost. Izučanje 
pako i poznavanje poviesti slovenskih naroda služilo mu u knji- 
ževnih radnjah posredujućim člankom izmedju obiju pravaca. Po- 
godin je dakle zastupao tu misao, da se narod, kano živ organizam 
imade organički iz svojih sila i prema svojim silam razvijati; t& da 
se prema tomu imade ruska i slovenska narodna osebina prema 
samonikloj osebnosti svojoj što samostalnije razvijati. Ali nije bio 
protivnik stranim pr svjetnim življem, samo ako se ovi u duševni 
život narodni tako pretoče, da se sa -amoraslimi življi naroda po- 
svema sliju. Ova se ravnovies izmedju jednoga i drugoga smjera 
opazuje u onih historičkih radnjah Pogodinovih, na koje nisa utje- 
cala dnevna pitanja. Ali gdje Pogodin odbija nepravde zapada prama 
Rusiji i Slovenstvu, tuj se dao zavesti nazori o razstvaranju ev- 
ropskoga družtva i svih odnošaja njegovih. ,Zapad se preživio — 
piše Pogodin -— ostario, iztrošio i treba mu pomladjenja kano što 
iztoku trieba budioca. U Evropi ne ima vjere, u obće govoreć. 
Strauss i nasljednici njegovi dovedoše protestantizam ravnim putem 
k skrajnoj cieli, k ponoru t. j. nevjerstvu.“ Ali ti uzklici iztisnuti 
su pod utiskom, što zapad brani Tursivo proti slovenskomu krš- 
čanstvu. Kada bi na francezkoj spomenici s nadpisom: ,katolicizam, 
protestantizam, islamizam“, koja je kovana god. 1854 povodom iz- 
točnoga rata, koju je Pogodin ono pišući takodjer pred očima imao, 
izražen bio ,credo“ zapadne Evrope: tada bi se da kako njegovu 
sudu težko moglo išta prigovoriti. 
Zasluge Pogodinove priznane su u Rusiji, u Slovenstvu i u nepri- 
stranom inostranstvu t. j. u inostranstvu, koje se privikava na misao, 
da treba i Slovenstvu, kano mladjemu članu čovječanstva, ustupiti 
primjereno mjesto medju narodi kulturnimi. Počem od carske aka- 
demije znanosti u Petrogradu, koja ga je već 1826 god. u svoje 
kolo pozvala, ne ima u Rusiji ni jednoga učenoga družtva, koje nije 
