KNJIŽEVNE OBZNANE. 231 
s jedne, a onih sa sliedećimi deseticami (XX) sasvim uzko spojenih 
znakova s druge strane, da se ti znakovi ni po svom znamenovanju 
nesmiju razstaviti od desetica, s kojimi su grafički tako uzko spojeni. 
Valja mi samo nekoliko rieči spomenuti o trećem redu. Ovdje 
na ime ne leže ona dva poteza okomito i usporedno kao u prijaš- 
njih, nego u drugoj spodobi kano da je jedan znak. Ja bih i taj 
znak držao postalim iz dvaju prije već češće spomenutih znakova 
te čitao = CC. Na to me barem dovadja ukupna svota, koja iza 4 
(što no i tu neznači die, nego je D =500), ima prilično izrazita 
tri zavinuta poteza, od kojih je zadnji vodoravnom crtom spojen 
sa sliedećim L (== 90). 
Ja bih dakle taj napis čitao ovako: 
Kal. tuli(a)s 
Beverus OCCXX 
Fortis CCXX 
Candidus CCXX (ili CXX?) 
Feocio CCXX 
in uno DCCCLXXX (ili DCCLXXX 2) 
Zanimiv je u tom pogledu onaj takodjer u Sisku našasti napis, 
što ga g. izdavatelj str. 47. u opazci navadja. To je na ime napis 
o kojem Otto Hirschfeld u svojoj ,Epigraphische Nachlese zum 
Corpus Inscriptiorum Latinarum vol. IIL aus Dacien und Moesien“ 
snimak donaša u Sitzungsberichte der Kaiserl. Akademie der _Wis- 
senschaften. Philos. histor. Classe LXXVII Bnd., IL. Heft od g. 
1874. p. 409. Hirschfeld ga čita ovako: 
pri (die) non(a)s Jul(i)a(s) 
Severus 
et Fortis 
et Candidus 
MPAA 
Zanimiv je taj napis s toga, što se kod pojedinih osobnih imena 
nenavadjaju brojevi, kako to na naših napisih biva, nego istom pod 
zadnjim imenom Candidus. "Taj broj, sluteć po mjestu, što ga pod 
imeni zauzima, i na dalje po tom, što su ta osobna imena spojnim 
veznikom et spojena, ima izraziti bez dvojbe ukupnu svotu onih 
opeka, što su svi skupa u stanovito vrieme dostavili ili načinili, 
kao što se takove ukupne svote, kako vidismo, i na naših opekah na- 
laze. Nu očevidno je, da je svota, izražena sa XX, prenizka, ako 
uzmemo u obzir, da se n. pr. na našem 20. napisu (str. 48) sa- 
