POGLED IZ BILJARSTVA U NAŠ PRAVIEK. iak 
dakle čovjek mora diviti velikomu množtvu sveslavenskih imenah 
bilja, kojih ima toliko, te se možemo domišljati, da su prastari Sla- 
veni vrlo pomnjivo prirodu iztraživali i poznavali; jer kao što već 
malo prije napomenuh, imena se nadievaju samo poznatim stvarim. 
Al poznavanje prirode je najočitiji biljeg narodnjega napredka: tup 
i glup čovjek nemari za ono, što ga okružuje, ako mu to nije od 
prieke koristi ili štete; a poznavanje darovah prirode potiče njihovu 
izpitivanju i upotrebljavanju, čemu se opet hoće razmišljanja i prak- 
tične vještine. 
Da nedosadjujem obćenitim razmatranjem, od kojega slaba ko- 
rist bez potanka razglabanja, prieći ću na specijalnosti i nabrojiti 
na broj ono bilje, koje su već stari Slaveni poznavali. Neplašite 
se, da ću vas voditi po tamnih hodnicih korjenodubstva: ja ću samo 
ono navesti, što je bjelodano i očevidno, ostavljajuć drugim paljet- 
kovanje na tom polju. 
Već Herodot (IV. 21) piše, da Budini, za koje Šafašik dokaza, 
da su bili slavenski narod, stanovahu u zemlji punoj svake ruke 
drveća, to jest u zemlji šumom obrasloj. Ovakve bijahu valjda i 
ostale slavenske zemlje, jer se za čudo sudaraju sva slavenska 
imena šumskoga drveća. 
Ovamo ide ponajprije : 
D u b, slov. dob, eslav. X&BRb, izprva NaBph, 748. Xy6b, češ. dub, 
polj. dab, bug. db, luž. dub, lat. quercus, njem. Eiche. — Zname- 
nito je, da kao što je u Grkah rieč 40v i dod: značila izprva hrast 
(lat. quercus), pa onda u obće stablo, drvo, zato što je hrastovo 
drvo bilo u grčkih šumah najpretežnije: s istoga valjda razloga 
znači dub sada u Dalmaciji, pa i u jeziku crkveno - slavenskom, 
ne samo quercus, nego i drvo u obće. Mjesto rieči du b rabi sada 
kod nas obično rieč hrast, koje ima takodjer u ostalih slavenskih 
jezicih, nego ondje znači ono što mi zovemo grm, šikara. Rod 
hrasta ili duba zovu svi Slaveni osobitim al jednakim imenom že- 
lud, slov. želod, cslav. meNa&gh, 74s. sečayap, čes. žalud, polj. žoladz, 
luž. žoldž. Mjesto ove rieči upotrebljava se sada kod nas više žirka, 
coil. žir, jer se njime krmad žiri t. j. tovi. 
Buk,Bukva, slov. bukev, bukva, cslav. BOVKM, BVKRBE€, 748. OVK, 
čes. luš. buk, polj. buk, bukiew, /at. Fagus, njem. Buche; a plod 
se zove obćenito buk vica, koja rieč znači jošti Betonica. 
Grab, Grabr, Gabr, Grabrika, rus. rpa6'p, rpa6ćuna, čes. 
hrab, habr, polj. luž. grab, lat. Carpinus Betulus, njem. Weissbuche. 
