POGLED IZ BILJARSTVA U NAŠ PRAVIEK. Ži 
Ove rieči kažu naustice, da su drevni Slaveni bili pravi žitari, 
to će reči, da su sve vrsti žita, ne samo poznavali, nego 1 sijali i 
upotrebljavali. Nu tim se nezavršuje njihovo ratarsko znanje: da su 
bili narod eminentno ratarski, to jest da nisu baš samo žito sijali, 
nego se i o drugih strukah gospodarstva bavili, dakle da su bili, 
štono sada velimo, gospodari, to nam zasvjedočuje množina drugih 
riečih. Ovamo ide ponajprije vrtlarstvo, kao što nam kažu rieči 
vrt, vrtal, cslav. BpTorpayi; vrtar, vrilar, cslav. BpTorpa- 
Mpt; povrće, povrtelje. Rieč vrt imaju samo južni Sla- 
veni; Cesi upotrebljavaju mjesto nje zah rada, Poljaci ogroda, 
Lužičani zahroda, što je prema srbskomu gradina; Rusi 
kažu cap, što je naš voćnjak, vinograd, a kod Slovenacah voće. 
Šafašik misli, da rieči vrt, vrtograd dolaze od gotskoga aurts, 
aurtigards. Ako je to istina, svakako pada njihovo usvojenje od 
Slavenah u predhistoričko doba; jer kao što sam malo prije napo- 
menuo, rieči te rabe samo južnim Slavenom, ovi su je pako usvojiti 
mogli samo od Gotah crnomorskih, kojih u naše historičko doba 
nije više ondje bilo; jer su bili već u petom vieku poslje Isukrsta 
ponajviše u Galiju i Hispaniju odselili." — U ostalom pripovieda 
već Herodot (III. 109.), da su se medju Budini, ratari i pastini, 
nastanili Geloni, sijući žito i imajući vrtove. Može se dakle pomi- 
sliti, da gu Slaveni već od onih Gelonah vrtove naučili graditi i 
raditi; to nam nagoviješta i poviše sveslavenskih vrtlarskih riečih, 
kao što: greda, cslav. rpaga, 7us. rpaga, čes. hrada, hradka, 
polj. grzeda, grzadka, njem. Gartenbeet; — motika, lopata, 
grablje, cslav. rpesma, 7us. rpaćau, čes. hrable, luž. grabje, 
rabje; razsad, cslav. pacag(uTu), "us. pascaga, čes. polj. rozsada, 
luž. pfesada, njem. Setzpflanze. 
»sve ove rieči mogli su drevni Slaveni imati, te dotične stvari 
poznavati; al odtuda se nemože jošt izvoditi, da su imali sami 
svoje vrtove, kad se nezna šta su u njih sijali i sadili.“ Ovako bi 
mogao tko prigovoriti; samo se vara, ako misli, da neznamo šta 
je raslo u onih praslavenskih vrtogradih. Sveslavenske rieči razlažu 
nam to takodjer jasno i potanko. Tu je bilo već u ono prastaro 
doba svake ruke rašća i povrća. Razmotrimo malko taj drevni sla- 
venski vrt! 
Gdje se je žito sijalo, ondje se je do skora sijati počelo i s o- 
ćivo, koje se svojim hranivom i svojom trajnošću uzporediti može 

! Šafačik Starožitnosti str. 346. 
