22 B. ŠULEK, 
sa žitom, dapače ga u njekom pogledu i nadkriljuje. Gdje je so- 
čivo samonikom raslo, ondje su već pastiri lasno razabrali njegovu 
vrsnoću, te ga i sami sijali i širili. Nu glje je raslo samoničice? 
Na to se pitanje ni danas neumie složno odgovoriti. Za leću se 
misli, da je došla s juga, jer u Egjiptu bijaše baš i osobit grad 
Phacussa, to jest grad leće, pa isto natuca i njezino ime leća, 
lat. lens, cslav. nauma. Kod drugih Slavenah drugo je ime običnije, 
naime sočivo ili sočivica, cslav. coyHuBo, CoyeBHyN, CoYHEHija, 
Yus. coueBuna, uedeBuna, coueBka (coueBuna == Orobus), čes. so- 
šovice, čočovice, šošovice, šošovina, sič. čočka, polj. szocewica, 
soczewica, soczka, szoczka, luž. žočk, sok, sock, lat. Ervum Lens, 
njem. Linse. Već ova množina kojekako izpremienjanih pa opet 
jednakih imenah dokazuje, da je .bila leća iliti sočivica, makar i 
polazila od juga, od pamtivieka Slavenom poznata. Isto valja za 
Bob (ovako u svih Slavenah), lat. Vicia Faba, njem. Bohne, za 
koji već Herodot (IV. 17.) piše, da su ga sijali Alazoni stanujući 
kod rieke Hypanis (današnji Bog ili Bug). 
Grah je došao u Evropu iz srednje Azije k Slavenom i zna- 
čio je svagdje latinski Pisum sativum, njem. Erbse. Bit će u no- 
vije doba nastalo kod nas, da grah znači i ono što pasulj, 
lat. Phaseolus; jer je ovaj tek u novije doba u Evropu došao, zato 
ima srodno al tudje ime, /at. Phaseolus, njem. Fisole, naški pasulj, 
slov. bažul, fažol, čes. fazole itd. Gdje je grah = phaseolus, ondje 
je grašak == pisum. — Osim sočiva svake ruke bilo je toga jošte 
puno na praslavenskom vrtu, po imenu 
Repa, Rjepa (ovako u svih Slavenah, samo u Čehah čepa 
i u Poljakah rzepa), /at. Rapa, njem. Riibe. Ime repe je u svih 
evropskih narodah (s neznatnom promjenom) isto, što je dokaz, 
da se je bila već u prastaro doba posvuda razprostranila, po svoj 
prilici zato, što se lasno razplodjuje, nepotrebujuć ni plodna tla, ni 
mnoga tega. — Repi je srodna 
Rodakva, Rotkva, Andrkva, slov. retku, retkev, ret- 
kva, 7us. pbavka, pbneuka, čes. edkev, fetkev, slč. redekva, polj. 
rzodkiew, /už. ratkej, rjetkej, retkva, /at. danas Raphanus, (rum. 
rpdike), njem. Rettich, Rettig. Miklošić misli, da je njemačko ime 
korjenika slavenskih, nu svakako su ova vrlo stara, kad su onako 
jednaka, te potvrdjuju, što sam malo prije dokazivao, naime, da su 
bili već stari Slaveni vrtlari, kad su evo ne samo domaće, nego i 
inostrano povrće poznavali. Isto valja možda i za evek1lu, slov. 
i cikla, 718. eeKda, čes. cvikla, bug. ev&kl, polj. ewikla, rum. svekle 
