10 FR. Š. KUHAČ, 
Primašice su velike od 46 do 56 em. Ovdje nacrtana tanburica 
duga je Đ2 cm., od čega dopada ručici 39 em. a zvekalu 13 cm.; 
na gornjem je kraju ručica široka 2 em. a na dolnjem 3 cm. ; 
zvekalo je na najširjem mjestu od 9 em. Najkrupnija je žica debela 
poput onih kovnih žica, koje se u željezari prodaju pod brojem 
11, a ine tri pol br. 12. Ugodjene su žice primašičine ovako: d, f, 
f, f- Slika hvataljke (v. sl. 3.) nacrtana je po primašici gosp. Gjoke 
Živkovića (upravitelja vukovarskoga tanburaškoga družtva), što uči- 
nih s toga, da budem sasma sjeguran, da je ova razdioba hva- 
taljke dobra. Doista je ovoj razdiobi sasma jednaka ona primašice 
koja je na predidućoj strani naslikana, ali bi se moglo lako po- 
sumnjati, jeda li se je ikada udaralo u nju. 
Tanburajući drži se tanburica 
kao i bisernica. Prva iliti najkrup- 
nija se žica ne dira nigda ili malo 
kada, to jest samo onda, kada 
hoće tanburaš sazvuke (akorde) iz- 
voditi; onda ju pako hvata malim 
prstom. 
Pred kojih 30 ili 40 godina bi- 
jaše trožičnoj tanburici hvataljka 
tako razdieljena, da su sve polu- 
i četvrt- glasovne krstnice bile na 
lievu, kako to pokazuje ovaj nacrt 
glasbala. 
Neću reći, da je ovaj razdioba 
hvataljke bolja od sadašnje, ali je 
svakako bila zgodnija. 
IV. Sara!, sada najviše sekun- 
dašićom zvana (Turci ju zovu 
»šarki“ ili ,čšargia“), veća je nješto 
od tanburice; ona prati tercami 
melodiju primašičinu. Krstnice hva- 
taljčine razporedane su takodjer kromatski-enharmonijski, ali se 
krstnice dulje preko ciele širine hvataljčine, buduć da valja šaraču 

! Ovu mi je tanburicu sadjelao godine 1863 osječki tanburar Pavao 
Stefinović sasma vjerno prema nekoj staroj trožičnoj primašici, ali je ipak 
u tom pogriešio, što je metnuo četiri vrtka mjesto triju. Upitav ga za raz- 
log tomu, odgovori mi, da je s toga metnuo četiri čivije, jerbo ih sada sve 
primašice imaju, i da ne bi ljudi mislili, da je on tanburar staroga kova. 
