PRILOG ZA POVIEST GLASBE JUŽNOSLOVJENSKE. 13 
dugo je 140 em., od toga pripada zvekalu 712 em., hvataljei 52, a 
čekrku 16 cm. Najšire mjesto zvekala jest 39 em., gornji dio hva- 
taljke jest 4!/,, a dolnji 4*%/, em. 
Berde je četverožično: prva je žica crievna, debela poput G- 
strune violoncelove, a ine su tri kovne. Prva je kovna žica debljine 
broja 4, ine dvie broja 11. Nemože li berdetaš dobiti žice broja 4, 
onda zasuče skupa dvie broja 7, kako je na slici hvataljke vidjeti. 
Žice su ugodjene za oktavu krupnije od onih sitne bugarije, da- 
kle: Hes, f, hes, hes. Hvataljka berdetova ima devet krstnica, koje 
su jedna od druge nejednako razdaleko, kako se vidi na nacrtu 
hvataljke br. 8. 
Ne treba valjda ni spominjati, da berde rabi skupa s inimi 
tanburami, pa ga s toga vidjaš samo u tanburaških družtava. Na 
berdetu se hvataju žice kao na bugariji, ali je način tanburanja 
ini. Žice se berdetove naime ne zatitravaju trzijom, a ne trzaju se 
ni kao na kitari, nego berdetaš maše ili kliže palcem desnice uviek 
preko sve četiri žice, a to tako, da u prve dvie žice jako udara a 
drugih se dvjui jedva dotiče. To mahanje valja da bude bez ikakva 
napora, kao što tanburaš u obće barata glasbalom svojim takovom 
lakoćom, da bi se moglo misliti, e tanbura sama sobom zamnieva. 
Berde drži tanburaš po prilici kao kitaru, a da mu to bude na- 
rednije — jer je ovo glasbalo od ne male težine — vješa si ga 
berdetaš remenom preko ramena. Berde rabi na mjesto violoncela 
u malu orkestru, dakle je najkrupnijim basom. 
Valja mi jošte opaziti, da u naših rječnicih ne ima rieči ,berde“, 
premda je obće poznata. Sličnu rieč ima Vuk, a čini se, da i znači 
isto, najme rieč ,perde“, o kojoj veli, da znači glasnjaču dasku 
» Resonanzdecke, Stimmstock“ gajd4 (koje gajde ni ne imaju!), ili 
glas koji sveudilj zamnieva. Ako i jesu perde dio gajde, najme ona 
ciev koja samo jedan jedini glas od sebe daje, čuo sam uviek, da 
se ta rieč izgovara ,berde“ a ne ,perde“, dapače mi se je gajdaš 
Karla iz Tomašanca upravo smijao i rugao radi tvrda izgovora rieči 
»perde“, t. j. radi izgovora ,p“ mjesto ,b“. Po tom bi dakle bila 
rieč ,perde“ samo lokalizam. 
Da je izgovor ,berde“ pravilniji, jer historijski, vidi se već po 
tom, što kažu i Talijani i Francezi ,bordun, bordone, burdo, bour- 
don“, koje su rieči prije značile najkrupniju strunu lutnje i gu- 
oaljke, a možda i čitavo koje glasbalo; u Poljaka barem znači 
»bardon“ isto, što i u nas ,berde“, najme krupna lutnja, krupna 
tanbura. 
