132 M. MESIĆ, 
carevinu iztočno-rimsku, koju je misao njegovu u ostalom i Grgur 
sa svoje takodjer strane i sa svoga gledišta odobravao i povladjivao. 
Takovi se stvorivši odnošaji medju Grgurom i Robertom , pružena 
bješe Zvonimiru podpuna sjegurnost s normanske strane. 
U svem tom, što sam sada izveo, pokazuju se oni za Zvonimira 
i za državu njegovu jednakim načinom povoljni posljedci, koji su 
potekli odatle, što je Zvonimir odlučno pristao uza papu Grgura 
i njegove privrženike u državi svojoj. Nu ista ta politika Zvonimi- 
rova imaše još i drugih posljedica, koje ćemo sada ogledati, da si 
uzmognemo sud stvoriti o tom, što li su i one značile za život dr- 
žave hrvatske i za vladaoca njezina. 
Oni odnošaji, u koje je bio stupio Zvonimir prama papi Grguru, 
učiniše ponajprije, te je i on bio uvučen u onu krvavu borbu, 
štono je bila nastala medju Grgurom i njemačkim kraljem Hen- 
rikom IV. 
U Njemačkoj bjehu stvari već do toga dospjele, da su si Hen- 
rikovi protivnici drugoga kralja izabrali u osobi Rudolfa, vojvode 
švabskoga (15. ožujka 1077). Nu papa Grgur, premda je bio po- 
čeo nadu gubiti u mirno izravnanje svoje razmirice s Henrikom 
već uslied onoga, što je Henrik činio nakon pobjede, održane nada 
Sasi kod Homburga na Unstruti rieci (9. lipnja 1079), nije ipak ni 
sada jošte na to smierao, da uništi Henrika, nego je tražio, da mu 
se Henrik podloži. Kao što je tomu naumu pape imala poglavito 
kao sredstvo poslužiti ona poznata nam zabrana svjetovnjačke  in- 
vestiture, izrečena na veljačkoj sinodi g. 1075, i kao što su istoj 
toj svrsi namienjene bile i one težke odluke rimske korizmene si- 
node g. 1076, kojimi je bio Henrik izobćen i vlasti svoje kraljev- 
ske lišen, tako su isto i sada na to smierali koraci pape Grgura. 
Dočim su se uslied toga tečajem god. 1078 i 1049 činili raz- 
ličiti, nu sve uzaludni pokusi, nebi li se našao način, kako da se 
izravnaju silne one opreke medju Grgurom i Henrikom, medjutim 
je već bilo došlo i do borba neodlučnih medju pristašami kralja 
Henrika i njegovimi protivnici. 
U to doba bješe i Zvonimir prvi put zahvaćen od pokreta, koji se 
je bio zametnuo u susjedstvu njegove države. Prema onomu, što se 
je ondje zbivalo, bijaše njegov položaj osobito po tom vele opasan, 
što su vladari i velmože u najbližem susjedstvu Hrvatske ležećih 
pokrajina njemačke države, Istre naime, Krajnske i Koruške, od- 
lučno bili pristali uza Henrika. Odatle i snadje Zvonimira prva ne- 
prilika. Tečajem g. 1078 nadje se na njegovu dvoru poslanik papin, 
