TRAGOVI OLEDBE. 143 
gdje znatni brežuljci poredani u uzporedne poluke zatvaraju pro- 
strane doline, kroz koje su njekoć opetovno plazuri u sjevero-ital- 
sku ravnicu prodirali, označujuć medju svoga dopiranja tako zvanom 
terminalnom morainom (grujom). 
Medjutim čim su se pojavi oledbe pomnije proučavali, to se je 
dalje od središnih Alpa nalazilo tragova njekadanje oledbe.! Mimo- 
ilazeć mnogobrojna iztraživanja koja su razširivala znanje o nje- 
kadanjem učinku leda izvan centralnih Alpa spomenut nam je na- 
pose radnje /lGferove*, jerbo se tiču zemalja nam susjednih, Ko- 
ruške, Kranjske i Štajerske, te se je tu uglavilo, da je samo jedno 
200 kilometara od nas bilo do 2000 stopa debelih ledenjaka na 
mjestih, gdje dandanas posvema pomanjkavaju. 
Iz zemljokaza, što ga fuitimanyer svojem djelu ,Pliocen und Fis- 
periode“ priloži, razabire se, da tragova oledbe ima još u okolici 
Bleiburga u Koruškoj, dakle jedno 180 kilometara od Zagreba. 
Svrha moje ove razprave jest dokazati, da i u najbližoj blizini 
grada Zagreba imamo ruševnih ostanaka njekadanjih plazur&, koji 
su se njekoč sa Slemena prama močvarnoj savskoj ravnici spu- 
štali; da imamo dakle nepobitnih tragova oledbe. 
Već prije šest godina, odmah kod moga došašća u Zagreb, sta- 
vio sam si pitanje, kamo da se imaju uvrstiti prostorno znatne 
ruševine, koje sačinjavaju predbrežja zagrebačke gore. Zamislih 
odmah, da bi to mogao biti erraticum iz ledene tvorbe, te sam tu 
svoju misao već onda njekojim prijateljem saobćio, čega se oni ja- 
mačno i sjećaju. Pred javnost ipak nisam se usudio s tim nazorom, 
jer sam uvjek tražio pozitivnijih dokaza, tražio sam naime pruga- 
sta kamenja (stries glaciales — Gletscherschliffe), premda je za me 
uglast oblik krhotina, njihova smjesa sa pjeskuljastom ilovačom, te 
pomanjkanje svakoga vrstanja naslage dovoljnim razlogom bilo, da 
to uvjerenje neprekidno gojim. 

jezgra modre ilovine, koja sa žutim erratičnim praporom ništa sajednič- 
koga neima (L. Riitimayer, Pliocin und Eisperiode 1876 pp. 11—17). 
Time je znanost riešena velikoga prigovora u zadnje vrieme proti kos- 
mičkim uzrokom oledbe navedena, kako da se je led mogao spuštati u 
more u kojem je živjelo toliko subtropičkih pače i čisto tropičkih vrstih 
mekušaca, od kojih je do 50%, izumrlo, dočim je oledba svakako raz- 
mjerno recentan pojav. 
1 U najnovije vrieme i u iztočnih Karpatah. Verhandl. d. k. k. Geolog. 
Reichsanst. 1876. Nr. 12, p. 296. 
* Die Fiszeit in Mittelkiirnten. Neues Jahrbuch f. Min. Geol. u. Paleont. 
lo vgap 47 
