146 GJ. PILAR, 
materijal, krupniji odlomci pomiču se polagahno, dočim se sitniji 
materijal na daleko raznaša, i to tim dalje čim je sitnijega zrna. 
U nijednoj dakle taložini, izuzam riedkih slučajeva, nije sitni ma- 
terijal s krupnim pomiešan. 
Nadalje uplivom tekućih voda i talasanja koturaju se krhotci je- 
dan preko drugoga, tako da nakon kratka puta bridi im se posve 
otupe te nastanu oblutci manje više sferična ili elipsoidična oblika. 
Medjutim puka prispodoba više će vriediti nego svako tumačenje. 
Kamenje koje Medveščak k Zagrebu valja, većinom je oblutno, okrug- 
ljasto. Naprotiv kamenje!, koje se u bočinah oko sv. Xavera i 
Okrugljaka nalazi, ima posve oštre bridi. Nebi još ni čudo bilo, kad b' 
taj kamen bio bjelutak; nego i mastički škriljavac, kojega rela- 
tivna mekoća svakomu je dobro poznata, ima isto tako žive 
bridi. 
Tkogod želi vlastitim vidom osvjedočit se o naravi naslaga sa- 
činjavajućih većinu brežuljaka okolice zagrebačke, tomu preporu- 
čujem put na Cmrok, zatim okolicu Šaversku, te zapadni obronak 
Okrugljaka. Nemalo zanimiv u tom pogledu je put preko Mirogoja 
u Remete. Blizu Remeta ima nogostup, koji prikraćuje cestu, te je 
doslovce potaracan eratičnim stienjem od veličine šake do veličine 
glave. Sve ovo stienje ima žive bridi. Samo gdje je uz bjelutak i 
razne škriljavce primiešano diorita, tamo se ovaj potonji pokazuje 
dielomice oblutast. Nu to ima svoj poseban razlog. Diorit naime 
pretvara se izravno u žutu ilovaču i uslied toga smanjuje mu se 
tvar ponajprije gubitkom oštrih bridih, a zatim koncentričnim raz- 
trošenjem od površine sve do središta. Tom raztrošenju diorita i 
dioritnih škriljeva ima se pripisati poglavito pretežnost žutih ilovača 
u eratikumu. 
Ako pako ni vodom, ni puzanjem ni orušenjem brežuljci oko Za- 
greba postali nisu, preostaje samo još jedan geologički agens, koj 
se uvažiti može a to je led. 
Predpostavljam kao poznato, da je za diluvialne tvorbe led po 
više puta prikrivao bočine svih viših i srednjih gora. O tomu ovdje 
razpravljati nekanimo, oledbu uzimamo kao dokazanu stvar. Pita 
se sada samo, da li je zagrebačka gora dosta visoka, da je za dobe 
1 Često se u potocih blizu njihova ulaza u ravnicu nalazi kamenja dosta 
živih bridih. To kamenje, koliko sam stvar sam izpitao, proiztiče bez iz- 
nimke iz erraticuma te veoma sipka nalazećega se duž potok tako da se 
ruševno kamenje sa obala potoka uz tisućljeća u praporu štićeno direktno 
u potok strovaljuje. 
