TRAGOVI OLEDBE. 141 
obće oledbe na njoj bilo plazura, kako mi to u našem tumačenju 
predpostavljamo. 
Kad bi gora zagrebačka stajala negdje usred ravnice, samotna, 
mogli bismo reči, da ne; ovako pako znajuć iz opisa arktičnih prie- 
delja, kako blizina ledenika ohladjuje susjedne zemlje, neustruča- 
vamo se tvrditi, da su osim ohladnih uzroka glacialne tvorbe, 
blizina ledenih Alpa na zapadu i oledjene visočine kraške na jugu 
mnogo doprinosile, te je uvjet oledjenja zagrebačke gore jošte znatno 
pooštren. 
Drugo: zagrebačka gora morala je za trajanja diluvialne periode 
znatno višom i strmijom biti. Sav eratikum na južnom i sjevernom 
podnožju gore sastoji se većinom iz proizvoda sprhnuća kristalinoga 
stienja, koje sačinjava jezgru i vrhunac gore. Proračunjanje bi se 
dalo lahko izvesti, samo bi valjalo tačnije poznavati horizontalnu 
razprostranost eratikuma. Nemislim da idem preko bitnosti ako 
uzmem, da je zagrebačka gora za trajanja oledbe pa evo do danas 
barem za 300 metara snižena. Kad pako koja gora prelazi 1300 
metara (4000 stopa), tad u povoljnih okolnostih može još i sada, 
bar u srednjoj Evropi, nositi malih plazura. Vogezi imaju prosječnu 
visinu grebena tek od kojih 1000 metara (Grand Ventrou ima 1390 
metara), pa ipak, kad je zima stroža a ljeto vlažnije zna se za- 
metnuti plazura, koji cielu godinu traju. Valja se sjetiti, da Vogezi 
sa susjednom im Crnom Šumavom (Sehwarzwald) spadaju u red 
gorja, koja imaju obilnih tragova njekadanje oledbe. I ove su se 
gore učinkom leda jamačno snizile, nu sjegurno ne u tom raz- 
mjerju kao gora zagrebačka, a to jedino s toga, što im je jezgra, 
granitna, dakle iz gradiva nerazmjerno žilavijega tvrdjega, dakle teže 
sprhava i bolje odoljava ledu i smrzi nego diorit, chloritni i stea- 
titni skriljevci i brusilovac. 
Petrografska narav gore zagrebačke daje nam ključ okolnost, 
zašto se u eratikumu na podnožju gore toli riedko nalazi brušena 
i prugasta kamenja. Valja odmah ovdje iztaknuti, da je prugasto 
kamenje i u današnjih alpinskih grujah prava riedkost, te se je 
mnogi turista dane mučio na prikrajku kojega švicarskoga plazura a 
da nije našao žudjena primjerka: kud kamo rjedji moraju biti bru- 
šeni primjerci u eratikumu izpod Slemena, gdje je gora sastavljena 
iz mekane gradje, kako je gore spomenuto, iz gradje, koja prim- 
ljene pruge lako izgubi. Jedini bjelutak, koji izpunjuje žice u bru- 
silovcu, može dobro sačuvat primljene utiske, te je prugasta bje- 
lutka u eratikumu zaista i nadjeno. 
* 
