TRAGOVI OLEDBE. 149 
Krbavska ravnica izmedju Udbine i Jošana izpunjena je krho- 
tinami vapnenca kao novo posuta cesta, a med timi manjimi krho- 
tinami ima većega stienja sporadično usadjena. Ovo će prije biti 
temeljna gruja (Grundmoraine) nego proizvod tekućih voda. 
Cim pako moramo predpostavljati obstanak prostranih ledenjaka 
na jugu, jugozapadu, zapadu i sjeverozapadu zagrebačke gore, tad 
je ova gora sa svih strana bila štićena od toplih vjetrova, pa oso- 
bito od južnjaka, koji bi mogao priečiti gomilanje leda, topeć snieg 
svojim Silnim thermičkim učinkom. Južnjak, jugozapadnjak i zapad- 
njak bili su hladni vjetrovi kao i sjevero-iztočnjak, te su doprina- 
šali razširenju ledenjaka. 
Ni vlage kao bitnoga uvjeta oledbi nije manjkalo u okolici gore 
zagrebačke. Savska dolina na podnožju gore još je i sada za sva- 
kog močnog vremena velika močvara, a bila je za glacialne tvorbe 
znatno jezero, koje se je steralo na jugu do Vukomjerića a na 
iztoku nadovezivalo se na Lonjsko polje, koje je zadnji ostanak 
toga jezera. 
Glavice gore zagrebačke bile su dakle najbliži kondenzatori svih 
para, koje su se za kratka i vruća ljeta iz močvara dizale. 
Jedan izmedju glavnih plazura imao je svoj začetak za Medved- 
gradom te se spuštao šireć se preko šestinske doline sve do blizu 
Zagreba, gdje su mu okrajci padali u močvarna jezera savske 
nizine. 
Brežuljei oko Zagreba nisu dakle većim dielom ništa drugo nego 
ruševno spravište svega materijala, štono se je sa najviših vrhunaca 
skotrljao na led, te ga ovaj donosio do one točke, gdje mu srednja 
toplina ili voda učiniše kraj. 
Plazuri zagrebački, kojim ima tragova i na sjevernom obronku, 
nivellirali su goru znatno, razširili njezino podnožje, tako da je 
strmina gore znatno umanjena. 
Tek u postglacialno doba izprale su vode-tekućice sadanje doline 
u samom eratiku. 
Tako je postala dolina Bliznice, Medveščaka, Černomerca i Vrabča 
potoka, i svih manjih voda, koje sa Slemena teku prama Savi na 
jugu i prama Krapini i Lonji na sjeveru. 
Eratikuma na južnom podnožju ima dužinom ciele gore, počam 
od blizu Suseda pa sve do preko Novaka. Središte ipak najinten- 
rivnijega učinka plazura ima medju potoci Vrabčem i Bliznicom, a 
kod samoga Zagreba porinuta je rubna gruja najviše na jug. Naj- 
veću debljinu glacialne ruševine cienim na mjestih 30 m. (100 st.). 
