154 LUKA ZORE, 
eroico“; e che io parte per contentare lo stampatore, il quale a 
proprio interesse dovea stamparlo, a parte per seguire | opinione 
de' detti signori da me molto stimati dovetti acconsentire.“ 
Po ovomu se vidi jasno da je bilo sumlje o nazivu Gundulićeve 
pjesme i u starini, pak eto razloga, da Gradić je nazivlje ,illustre 
poema“. A _ da to i nije istina, zna se da ,illustre“ dolikuje i ju- 
načkoj pjesmi. Osim ono što je gore rečeno o rieči ,edito“, i to 
neka služi, da prije nego je Palmotić počeo pjevati! t. j. prije go- 
dine 1632 morao je bit ,editum poema,“ a to svi suglasno historici 
vele, da ni g. 1638, kad je umro Gundulić, osim Crievića, kako 
ćemo viditi, nije na svietlost izdan Osman.? Pak da je sve ovo 
istina t. j. da se ono ,edito“ uzme ad litteram i da je to bila ti- 
skana ta Vladislavijada a ne sadanja pjesma: ne bi li nam bilo se 
uzdržalo barem jedno siroče da nam razjasni posao? A čudo mi 
je kako ni suvremenici ni malo kasniji Palmotić hvaleći Gundulića 
ne spominju ni jednom rieči te Gundulićeve tobožnje blizance. 
Sad vigjimo što veli Criević! Pošto je on u životopisu našega 
Gundulića pobrojio sva njegova pomanja djela i ishvalio ga, dolazi 
do Osmanide i ovako govori: Prae ceteris porro ejus operibus 
summopere ab eruditis laudatur poema epicum ab eo editum quod 
Osmanes inscribitur, ut alter Virgilius passim audiat; illud edidit 
anno 1631, libros XX. continet, sed duo desiderantur publica au- 
thoritate (quod res Turcarum minus caute in ijs arguerentur) ut 
ajunt suppressi.* Libri igitur duo de viginti exstant.“ Ovako u ru- 
kopisu Male Braće u Dubrovniku piše Criević (Viri Illustres pag. 
930—D36). Neka je ovi rukopis kasniji od Zadarskoga i od ko- 
jega drugoga, vidim ipak da je bolji, jer osim što ima viesti nado- 
danih od prepisača, nešto je, što se protivi zdravomu razumu, iz- 
metnuto, kako ono n. pr. što spominje Appendini: ,Cerva ci parla 
! Jer veli Gradić da se je Palmotić poveo za Gundulićem koji je već bio 
izdao na vidjelo (edito) svoju pjesmu. 
* Poredi Slade (Dolci, fasti litterarii Ragusini) ,loannes Francisci de 
Gundula inter Illyricos počtas principem locum obtinet, nam nemo alius ve- 
nustus adeo elegansque. Raptus Proserpinae, Cleopatra, sacrificium amoris, 
Ceres, Diana, Dubravka, Galathea etc. eiusdem opera sunt, una cum poe- 
mate cui titulus Osman, manibus litterarum teruntur adhue inedita. 
* Ovaj razlog nestašici dvaju pjevanja već je i u starini zabačen, jer da 
su baš ta dva pievanja ukinuta ,,publica auetoritate,“ bivala bi u arkivu 
kakva naredba o tome. Inače gori navedeni razlog čini se smješan i zato, 
jer bilo bi trebalo ukinuti svu pjesmu pošto cijela diše proti Turcima. 
