160 LUKA ZORE, 
moguće da ova eklatantna stvar ne udari u oko g. Paviću, zato je 
na koncu svoje razprave kazao da su one četiri strofe prečinjene 
iz Vladislavijade i umetnute u Osmana. Eto sutuka, a kako će 
odbit pitanje: epizoda Kizlar-age i što je š njom skopčano, pošto 
se ne nalazi u 1. i posljednjih spjevanjih nego u Il. i XIII, i pošto 
nema posla s tom Vladislavijadom, komu spada? Na to mi govori: 
Tomu kasnijemu pjesniku, koji je smiesio to dvoje. A ja tvrdim 
pouzdano, da je ova epizoda jedna od najljepših u cijeloj pjesmi, 
zato i dolikuje našemu pjesniku; Ljubdrag i Sunčanica veoma za- 
nose, jer diraju u naše običaje i naše su gore list.! Inače znamo, 
da putovanje Kizlar-agino po djevojke iztječe iz drugog pjevanja, 
koje je u tiesnom savezu sa prvim; kako ćemo dolje vidjeti, i ovaj 
posao pobiranja djevojaka jest jedan od savjeta prihvaćenih od cara. 
Ako za čas i popustimo hipotezi Pavićevoj, ova epizoda nije smjesa, 
nego novi umetak, jer zaprema cijelo VII. i VIII. pjevanje. Kad 
je toliko truda stalo Sjerkoviću, pak zatim Mažuraniću, popuniti 
onu jazinu izmedju XII. i XV. pjevanja, koja je dugo vrieme zi- 
jala: kako bi i pomislili na ovu drugu jamu izravnjenu tako lako 
i muklo, da se nije niko ni sjetio da je popunjena, i da niko ne 
nalazi, što je trudnje i pomislit, nedostašica i slabosti? Zašto taj 
tobožni premještalac i miešalac nije namjestio i ona dva pjevanja 
koja su izostala, da se muče Bjerković i Mažuranić, kad mu je tako 
stvar lako išla za rukom i pošto rukopisi Male Braće u Dubrov- 
niku navlaš očituju pri onome jazu da se nijesu našla ona dva 
spjeva poslie smrti pjesnikove ? 
Nadalje kaže g. Pavić, da ,umetak pjevanja II—XIII smeta ra- 
zumljivosti i ruži i kvari cielo djelo.“ Ja sam protivnog mnienja a 
evo razloga. Drugo pjevanje mislim da lijepo prijanja uz prvo, da- 
pače je slepljeno i priljubljeno s njim*, jer pošto u prvom pje- 
vanju car Osman je naumio otit u istok i sebi sve pokorit, eto u 
Ricordar quel Rugier, che fu di voi 
E de' vostri avi illustri il ceppo vecehio. 
L' alto valore e chiari gesti suoi 
Vi faro udir, se voi mi date orecchio, 
E vostri alti pensier cedano un poco, 
Si che tra lor miei versi abbiano loco. 
" A potrebita je ova epizoda za razjašnjenje ideje u Osmanidi, što vidi 
na koncu ove radnje, 
* Osim razloga navedenih dolje na podkrepu dobra sklada izmegju pr- 
vog i drugog pjevanja, uzgredno ću spomenut, da je i početak drugoga 
pjevanja, gdje pjesnik razmišlja o plahosti, odziv prvom pjevanju, u kom 
