168 LUKA ZORE, 
Tu spira al petto mio celesti ardori, 
Tu risehiara il mio canto e tu perdona 
Se intesso fregi al ver, s' adorno in parte 
D altri diletti che dei tuoi le carte. 
Gundulić dakle upliće s istinitim i ne istinite stvari, da tim pje- 
sma postane ljepša i ugodnija. Istina, da ima u pjevanjim II—XII. 
mnogo više umetnuta nego u 1. i posljednjih 5 pjevanja, jer narav 
istih pripoviesti u II—XIII. pjevanjim to donosi!; ali i u tobožnoj 
Vladislavijadi ima mnogo istine, kako se svak može uvjerit čitajuć 
poviest*. Zato prosto g. Paviću čudit se za Sunčanicu, za Lujub- 
draga, i za svjet neistiniti čuvara saraja, gdje vidim da Gundulić 
mnogo je vješto to iskitio da Janjičari i Spaholjani začmu veliku 
sržbu proti staromu čuvaru saraja. I u istinu oni su nabunjeni na 
Dilavera, na Hodžu i na Haduma. A ovdje je na mjestu rieti g. 
Paviču s Oracom : 
Denique sit quidvis simplex dumtaxat et unum. 
Pak nadodati: 
Ficta voluptatis causa sint proxima veris. 
Ako se sve ono nema pred očima, onda se nije čuditi da u oči 
pada i ona liepa epizoda o Ali-paši u kraljevom dvoru u Varšavi. 
Da je naš pjesnik i znao za drobnosti poviesti, mogao je i ne na- 
vesti puku istinu, ako nije bila na uhar njegovoj osnovi; a nije za 
istinu pravu znao niti je mogao znati, jer za doba Gundulićevo nije 
nikakva poviest doprla u Dubrovnik o tom poljskom ratu*. Zato, 
što je znao Gundulić o tim dogodjajima, obaznao je na jakorieč od 
koga, ii po privatnim pismima ili kroz službene vladine viesti. 
G. Pavić sliedi se čuditi, i čini mu se sasvim romantično da 
! Svakako ne treba zaključit da u tom odsjeku o protagonisti nema rieči 
ili spomena, jer tamo i amo odjekiva Osman i sve se sudara sa pravcem 
pjesme. Poredi onu apostrofu Osmanu u V. pjev. (kit. 5—6); u VI. pjev. 
(kit. 69—82) Osman zabrinut očekiva mir. A gdje je u istom pjevanju 
apostrofa Osmanu prilično duga (kit. 83-—92), pak opet od 93 do svrhe 
sve se radi o Osmanu. U VIII. pjev. (kit. 184 do svrhe) opet je o Osmanu 
rieč, u IX. takogjer (kit. 175 do svrhe). Poredi u Ariosta kako je o prota- 
gonisti prepleten čin. O Orlandu bo počimlje govorit u VIII. pjev. i spomi- 
nje ga do pjevanja XIV., ako izuzmeš pjevanje X. Zatim o njemu se ne 
govori do XXIII pjevanja. Neće niko zajo dvije pjesme neodvisne u ,,Or- 
landu furiosu“ izmislit. 
* Osim mnogobrojnih poviesti, čitaj ,,hoćimska vojna“ u listu Politik 
izlazećem u Pragu, od 25 Augusta 1875 (podlistak). 
* Stoprva početkom našega vieka g. sobolevski kroz Kopitara poslao je 
pripoviest rata Appendini-u v. versione italiana dell Osmanide 1827. 
