O KOMPOZIOIJI GUNDULIĆEVA OSMANA. 171 
On se u gradu Kamenici 
Bješe uzdržo vele dana, 
Sto kozački tud vojnici 
Vrćahu se! sa svieh strana. 
To nije kako vraćahu se, nego to znači, da su se Kozaci vrtjeli 
sa svieh strana tada oko Kamenice. A to je potvrdjeno od toga, 
što nijesu prolazili samo, nego stojeći tu gusarili : 
Od njih guse neizrečeni 
Strah u srcu svom oćuti 
ŽZasve znaše, da otvoreni 
Poklisarom svud su puti. 
Sad je g. Pavić potaknuo nogom i zaustavio se je na tome, da 
je paša došao u Varšavu koncem kolovoza (v. pjev. IX, kit. 11), 
a kako, kaže, kad je Osman bio ubien svibnja mieseca? Eto i tu 
dokaza, da Gundulić nije znao baš kad su zadavili Osmana, nego 
je cienio, da se je to zgodilo mnogo kasnije, od prilike rujna ili 
listopada. Čudim se, kako se može u grieh zapisati Gunduliću, što 
je zabilježio smrt Osmanovu kasnije nego se je dogodila. Ko će 
natrunit Vergilu što suvremene opisuje Eneju i Didonku, kad iz- 
megju njih vjekovi se šire! Ko će prigovorit Tassu što je pomie- 
šao I. i HI. krstonosni rat i suvremene pjevao Solimana i Goffreda, 
kad izmegju njih zija gotovo viek! Ko će prikorit Ariosta što iz- 
mišlja boj crnaca u Francezkoj za Velikoga Karla, kad je taj boj 
bio za Karla Martella! Mislim dapače da treba gledat pravac i 
osnovu pjesme, i onda stoprva ukoriti pjesnika, ako nije vieran 
svojoj osnovi i pravcu. I Kizlar-aga i Ali-paša prispješe u Carigrad 
još za života Osmanova, dakle u pjesmi nema protuslovja, čemu 
dakle korit što nije za korbe, nego za pohvale u jedinosti, čemu 
s Oracom ne zaključit: 
Denique sit quidvis, simplex dumtaxat et unum. 
Kad se pomisli, da je od prilike Ali-paša od travnja do rujna sto- 
jao na putu do Varšave", nije se čuditi, da je i Kizlar-aga u isto 
! To je od , vrtjeti se“ girare, jer od drugog glagola ne bi moglo poteći. 
» Vrćati“ nema nego u složenim obrćati, svrćati i to kao idiotizam dubro- 
vačko -ercegovački, jer treba kazat ,,vrtati“, koga ipak nema nego u slo- 
ženim obrtati, svrtati. Da bii bilo dakle ,,vrtati“, imperfekt bi bio ,,vrtah“. 
* Duljenje puta Ali-pašina ispričano je dovoljno, ali je od pjesnika i 
predvidjeno jer u VI. pjev. kit. 92—97 ovako glase: 
Ali čim car neprestaje 
Smione misli uzmnažati, 
Zelja u njemu svedj veća je 
Poklisar mu da se vrati. 
