ža 
O KOMPOZICIJI GUNDULIĆEVA OSMANA. 181 
najmladji izmedju ovih bi Šiško. Znamo da je naš pjesnik umro 
g. 1638 u ĐOtoj godini života svoga, dakle nakon 16—18 godina 
od prilike odkada se je oženio. Da mu je zaručnica odmah prvu 
godinu braka porodila starijeg sina, a drugu srednjeg, a treću mla- 
djeg (trudno je i pomislit taki paro-brak), naš Šiško, kad je otac 
umro bio je od prilike u 18toj 19toj godini života svoga; ali mo- 
žemo bez straha od poroka smotriti Šiška pri smrti očinoj kao si- 
rotče koje je vršilo stoprva 10tu godinu. Znamo pak da Volantić 
pri pribiranju Osmanide imao je pred sobom rukopis g. 1648, koja 
je godina bila deseta poslje smrti našeg pjesnika. Kako se vidi, 
bez velike pomoći duha svetoga, Šiško nije mogao od 10te—20te 
nezrele godine iliti u najprijatnijem po g. Pavića slučaju od 1d4te 
do 24te baviti se radnjom tolika natega, muke i uma, pak svršiti 
ju i dat ju prijateljima da je prepisuju a uz to da niko ne zna da 
je on smiesio'. Pak čuditi se je kako Šiško? nije pričekao još jednu 
godinu da smiesi i ispjeva ona dva nestala pjevanja, kad je tako 
brzo ostalo sastavio i kad je u godinam umro*. Ako se pak pro- 
misli na koga kasnijeg pjesnika, tad bi trebalo da nebesa stvore 
čudesa i izvrnu hronologiju; jer kako bi ko god mogao iz dobi 
Palmotićeve smiesit te dvije tobožne pjesme, kad imamo već od g 
1648 rukopis današnje Osmanide. ? 
Ovo su jasna i bistra razloženja. Sad dolazi pitanje, gdje su dva 
pjevanja za koja je u starijima rukopisima rečeno ,non si sono 
trovati dopo la morte del Gondola.“ O tomu možemo od prilike 
dvoje pomislit: ili da je Gundulić davao svojim prijateljima pjevanje 

1 Mislim zato, da nije potreba ni spominjat izmjenu Šiškova imena sa 
očevim, o čem g. Pavić nagadja. 
* Došavši u Dubrovnik, pregledao sam biblioteku Male Braće, knjige kr- 
štenja u popovskom uredu, sve stare spomenike u kući barona Frana Gun- 
dulića, koji mi je uljudno sve poklonio i pokazao: ali uzalud, nigdje nijesam 
mogao naći kad se je rodio Šiško. 
5 Šiško je umro kao knez septembra mjeseca g. 1682 (v. Cerva viri illu- 
stres pag. 298). Kad se obazremo na to, da Omana nijesu bili dugoljetni, 
jer Maro Gundulić, pak naš pjesnik, pak mu unuk Ivan i još koji umrli su 
rano, i kad k tomu nadodamo da je Šiško umro kao knez: možemo slobo- 
dno zaključiti da i naš Šiško nije dočekao stare starosti. A to je očito iz 
sljedećeg razloženja. Naš pjesnik oženio se je svršivši 80 godina _ svoga 
života, kako svi istorici vele, dakle od prilike u 22 godini. To je bila go- 
dina 1620 jer g g. 1638 u 50 godini života svoga umrie. Da se je baš treću 
godinu braka očina rodio Šiško, naime god. 1623, kad je umro god. 1682, 
Bio bi u 59 godini života. U najpov oljnijoj hipotezi za g. Pavića Šiško pri 
smrti očinoj bio je siroče u 15 godini života svoga. 
