Nove biline i razjasnjenja o njekojih 
dvojbenih. 
Addenda ad Floram Croaticam. 
OD PRAVOGA ČLANA IL. VUKOTINOVIĆA. 
(Predano u sjednici matematično-prirodoslovnoga razreda jugoslavenske akademije 
znanosti i umjetnosti dne 19. listopada 1876.) 
Županija riečka kao što je podosta interesantna zaradi svojih 
krasnih okolicah za turiste, tako je poučna takodjer za prirodo- 
znanca, osobito za botanika zaradi množtva riedkih, slabo ili još 
sasvim nepoznatih bilinah, nemanje za zoologe zaradi pticah, ku- 
kacah, reptilah i kod mora zaradi ribah, conchyliah i t. d., nu 
s druge strane u istoj je mjeri za gospodara u obće vrlo žalostna ; 
jer neizmjerno množtvo kamenja i krša, kao što i oštro podneblje 
sa svojom silovitom burom — neizuzam ni obalu morsku — prieče 
svaki napredak poljodjelstva i voćarstva, a otegoćuju takodjer šu- 
marstvo i vinogradarstvo. Paša je u obće ograničena ponajviše na 
šumu, il na slabe pašnjake po mrčavih kršnih bregovih i po ku- 
kavnih samo živicah, livade pako nedaju dostatne krme za dugu 
zimu, zato se niti marvogojstvo nemože podignuti. Napominjem 
ovdje okolnosti ove, jer označuju ponajbolje karakter onih priedje- 
lah, koji u tiesnu savezu stoji sa karakterom faune i flore; neima 
dvojbe, da bi bila bogatija vegetacija i bujniji život u obće u krš- 
nom primorju hrvatskom, kad bi odnošaji klimatićki i hydronomički 
povoljniji bili; nu ovako se reći mora, da je sveobći karakter ste- 
vilnost, a plodovitost samo iznimka. 
Od Karlovca počam — da, reko bi od Samobora — proteže se 
niz neizmjerno dugih i širokih gorah, što višjih što nižih do mora, 
uz Dalmaciju, Crnugoru, Bosnu itd., te se sve ove gore većom 
stranom odlikuju jednostavnimi kršnimi vapnenjaci, koji pripadaju 
RONI BAJS X SKIH. 13 
