NOVE BILINE. 205 
Praesidis Canonici et Abbatis Dr. Francisci Rački, qui nomine suo 
locum natalem Fužine ornat, per me vocatum. Vide Iconem I. 
Fhieracium Rački: mihi, differt ab omnibus Hieraciis scapo fur- 
cato ad evidentiam; inflorescentia nimirum laxe paniculata et pe- 
dunculis suis longissimis, tomentosis ac nigroglandulosis; caule pilis 
longis albis patentibus basi atris obsito; capitulis pilosellaeformibus, 
et constantissimo deffectu stolonuim. 
Hieracia: bifurcum M. B. brachiatum Bert. furcatum Hppe uni- 
florum, angustifolium Hppe; alpicola Schleich. Pilosello - praealtum 
Vuk, Pilosello - Auricula Schultz Bip. et quae adhuce adsunt scapi 
furcati divisione, -— omnia differunt et tota statura sua et inflo- 
rescentia, nec minus stolonibus suis, qui plerumqne copiosi, elongati 
et foliosi, quin imo etiam florigeri haud raro adsunt. Hieracium 
hoc longaevum et constans — neque recenter enatum ephemerum 
es88e — argumento serviat, quod originalia exemplaria Hieracii mihi 
anno 1856 missa, quae in meo Herbario usque mensem septembrem 
a. c.. velut dubia reposita jacuerunt, modo pro identicis detexi 
cum Hieracio Račkii. In schaeda originaria, manu Dr. M. Winkler 
scripta et exmissa, notatum est: Hieracium ......... Mittelform 
ob von Auricula — aber mit weleher Species? — Lipizza bei Triest 
1856 dedit Elisa Braig.“ -— Ego notavi , Dubium“ et adddidi ,flo- 
ribundum? Wimm“. Hieracium hoc Lipizzense vere identicum est 
cum Fužinensi; quod demonstrat, H. Račkii mihi, hucusque bota- 
nicis ignotum fuisse, in partibus attamen Littorali adjacentibus do- 

mesticum esse. 
Ima tomu pet godinah, što sam na Oštreu kod Rudah Samobor- 
skih našao prvi put okolo sredine mjeseca lipnja jedan Carduus, 
koji sam iz početka držeći ga za Carduus alpestris ili U. Aretioides 
Wk. odložio u Herbar, i kašnje kao dvojben označio sa opazkom: 
pignotus — ulterius indagandus“. Godine 1871. ljetos našao sam 
ga opet; nu budući da je raztrešen, to sam u svemu samo tri do 
četiri komada nabrao. Sravniv ga sa svimi poznatimi Cardui i prou- 
čiv potanje literaturu roda Carduus i Cirsium uputio sam se za iz- 
vjestno, da je taj Carduus posve nova odlika Cardui alpestris, koja 
se je preobrazila uplivom Cirsia Erysithales, koji je u cieloj gori 
Samoborskoj razprostranjen. 
Razlika medju rodovi Carduus i Cirsium dosta je neznatna, tako 
da mnogi botanici Cirsium zovu što drugi drže za Carduus. Tvrdi 
se, da je: pappus kod Carduah ,rigidus, fragilis, dentatus“ — kod 
Cirsiah pako, da je ,mollis plumosus.“ U mnogom težko je raza- 
