KNJIŽEVNE OBZNANE. 223 
Prelazeč sada na ocjenu pojedinosti, mnijem, da većina nedo- 
stataka i pogriešaka u knjizi odtuda dolazi, što g. pisac novije lite- 
rature što nije rabio, što opet ne onako, kako bi zaslužila. Tako 
je odmah I. dio ,o postanku rimske države“ prilično loš, jerbo se 
je &. pisac na noviju literaturu o tom vele zanimivom, ali ujedno 
i težkom i zamrsenom predmetu jedva obazirao, njemu je tu W. 
A. Becker bio uzorom nepobitnim, a ipak se je od onoga vremena, 
odkad je Becker svoje, inače bez dvojbe epokalno djelo izdao, već 
mnogo toga promienilo, mnoga hipote:a Beckerova zabacila. Tako 
je ono, što g. pisac i opazci 8. 1. pripovieda o Latincih i Aboriža: 
nih, na veoma slaboj i bolje rekuć na nikakovoj podlozi.! Ako je 
g. pisac već pristao uz onu hipotezu, što u ostalom neodobravam, 
a ono barem nije smio onako apodiktično sve tvrditi, kano da je 
nepobitna historička istina. 
I u 2. paragrafu imao se je g. pisac puno opreznije izraziti i 
nješto obširnije razlagati ,sagradjenje Rima.“ Ili misli li g. pisac, da 
će zrelijoj mladeži gimnazijskoj ili čak kandidatom gimn. profesure 
sbilja koristiti, ako se naprosto kaže: ,Sagradjenje Rima pada u 
god. 153. prije por. Is. na 21. Travnja, o blagdanu pastirskoga 
boga FPales (Palilia). Prvi rimski kralj okruži Palatinski gradić če- 
tverovetnim zidom (Roma quadrata)“? Poznate priče ovako poda- 
vati zrelijoj mladeži a niti ne pokušati protumačiti jih ili barem jezgru 
novijih iztraživanja 0 tom predmetu priobćiti joj, to je, držim, sa- 
svim suvišno, za to nije trebalo posebne knjige, jerbo će to naći u 
svakoj, i za niže učione opredjeljenoj knjizi. O posebnoj godini, a 
čak o danu, kada je Rim bio sagradjen, nemože naravno biti go- 
vora. Kako su stari historici Q. Fabius Pictor, DL. Cincius Alimentus, 
Q. Lutatius Catulus, M. Porcius Cato* kašnje Varro i drugi te 
razne godine sagradjenja Rima izračunali na temelju veoma pro- 
blematičnih godina, što jih je tobože svaki rimski kralj vladao, sr. 
Th. Mommsen, die r&m. Konigstafel u Chronologie_ p. 134 sl. Sto 
se pako dana tiče, što ga priča navadja za utemeljenje Rima (21. 
travnja naime), sva je prilika, da se to osniva na jednom od t. z. etimo- 
ložkih mita, kakovih baš tu puno nalazimo. Poznato je, da su pozniji 
Rimljani u proljeće svake godine na 21. travnja slavili svetkovinu 
pastirske božice *) Pales t. z. Palilia. Tom prigodom moljahu se 
božici, da im čuva stoku i stada, paljahu slamu, tjerahu stado preko 
vatre i preskakivahu ju sami. Sr. Uvid. Fast. IV. 721. sl. Tibull. 
II. 5. 87 sl. Prop: IV. (V.) 4, 14. Očevidno je taj običaj veoma 
star, te nas sjeća sličnih običaja u drugih indoevropskih naroda. *) 
1 Sr. o tom predmetu Th. Mommsen R. G. I, p. 437 sl. (2. izd.) 
Schwegler R. G. I, 198—208 i Lange r&m. Alt. I. S. 22 str. 62 sl. 
2 Sr. Herm. Peter, Historicorum Romanorum reliquiae, Lipsiae 1870. 
p. 328. 
3 Preller, rom. Mythologie, str. 364 sl. Marquardt. R. A. IV. 164 sl. 
Schwegler R. G. I. p. 444. 
*N. pr. u slavenskih naroda. Sr. J. J. Hanuš, bajeslovny kalendar 
