230 FR. MAIXNER, 
komu biti puno do pučkoga blagostanja, a ipak nije u rimskom 
smislu rieči popularis, kao što jih i obratno može biti i takovih, 
kojim baš nije stalo do pučkoga blagostanja, nego ciglo do svoje 
obljubljenosti kod puka, do svoga populariteta štono se veli, pa su 
ipak populares. Jezgra stvari je baš ta, da t. z. populares proti 
konzervativnomu elementu u državi, da se povadjaju za prevratnimi 
načeli, tako da je izraz popularis malone istovjetan sa sedstiosus i 
turbulentus, oni su po prilici ono, što Grk izrazuje riečju onpayoyos. 
S. 32. Razvija se postanak vitezova (konjanika). G. se pisac po- 
vadja za običnim mnienjem, po kojem su za Romula bile tri centu- 
rije konjanika (equites); ove da je umnožio Tullus Hostilius na 
600, a Tarquinius Priscus podvostručio taj broj, tako da je tada 
ukupni broj konjanika iznosio 1200; kada je Servius Tullius ure- 
djivao rimsku državu, da je povisio taj broj na 3600 time, da je 
centurijam, koje je našao, dodao 12 pleb. centurija po 200 momaka. 
Nu ovomu razredjenju stoje nesavladive težkoće na putu. Ve- 
Becker sam dvoji o valjanosti tih brojeva, najpače drži, da je broj 
konjanika za Šervija Jullija prevelik.! I neima dvojbe, da jest pre- 
velik. Dokaze tomu kao u obće podatke, koji zasiecaju u to za- 
mrseno pitanje, podava LZ. Lange u ,Gčttinger Gelehrten Anzeige“ 
od g. 1851 a u izvadku u svojih starinah I. str. 445—441. Na 
temelju Dion. Hal. VI. 44 i Caton. apud Prisc. VIL, 8, 38, p. 318 
Hertz (= VII, str. 750 Putsch = Cat. orat. fragm. LXIII. po izd. 
Jordanovu) dokazao je, da je rimsko konjaničtvo (= 6 suffragra —- 12 
centuriae) od početka rimske republike sve do Katonovih vremena 
iznosilo 1800 momaka (equites equo publico), dakle da ta sex suf- 
fragia (= tres geminatae centuriae, dakle de facto = 6 centuriae) i 
12 centurija za Šervija nije moglo više iznačati. Ako je tomu tako, 
to predidući računi moraju biti pogriešni. I sbilja jesu. Temeljna 
pogrieška je ta, da se uzima, da je već za fiomula bilo 500 konja- 
nika t. j. tre centurije. Tri centurije bile su tekar onda, kada je 
rimski narod imao fri tribusa, dakle po onom, što smo drugom 
prilikom naveli, za Tulla Hostilija. Po tom naravno iznose tri po 
larquiniju Priscu podvostručene centurije 600 momaka; a Servi- 
jevih dvanaest centurija 1200, dakle u svem sbilja 1800 momaka ! 
Dokazi Langeovi čine mi se posve jasni, te zaslužuju svakako, da 
se uvažuju. Broj od 1800 konjanika za Servija Tullija poprimio je 
i Mommsen R. G. 1. 1. p. 995(5 izd.) 11. 2, str. 796 op. gdje ga 
obširnije brani i novimi dokazi podkriepljuje. 
U istom S. dozvolio si je g. pisac sex suffragia mienjati u sex 
collegia i dodati još: ,koje (na ime 6 izbornih satnija recbus 3 po- 
dvostručene centurije, jer istom za Livija počeše ih nazivati sex 
centuriae sr. Liv. 1, 36. 43) bješe prozvane sex collegia.“ Ta one 
tri podvostručene centurije (tres centuriae equitum Ramnenstum, To- 
tienstum, Lucerensium priorum et posteriorum) zvahu se baš zato, 
što su imale šest glasova u cent. komicijih, naprama ostalim ser 
II. 1, str. 245. 
