238 FR. MAIXNER, 
Samo kadkada bijahu sjednice tajne t. j. pri zatvorenih vratih. 
Sr. Dio Cass. 19, 1 (Sr. senatus consultum tacitum). 
S 850. ,prvi bijahu pitani bivši konsuli, počamši od najstarijih, za 
njimi bivši Praetori, bivši Aedili itd.“ ima se izpraviti u toliko, da 
se je prvi pitao princeps senatus (obično najstariji censorius). U osta- 
lom valja i to samo za dobu od Ovinijeva zakona počam do god. 
601 od prilike, jer prije Ovininjeva zakona pitaše predsjednik prvoga 
koga je htio, (Liv. V, 20) a zatim dalje po starosti redom ostale 
senatore, a od god. 601 od prilike pitahu se najprije consules de- 
signati zalim princeps senatus, consulares, zatim valjda praetores 
designati itd. 
Citanje pismeno sastavljenih govora, koje se u istom S. napominje, 
bijaše takodjer istom prama koncu republike u običaju. 
S. 82. Razlika izmedju senatus consultum, senatus auctoritas i se- 
natus decretum nije dobro označena. Sr. Becker II. 2, 441, Lange 
11, 389 i Rein u Pauly-evoj Real. encyklop. s. v. senatus  consul- 
tum VI, p. 1031. 
S. 84 gdje se govori o ,nalježnosti starovieća“, točka pod c) 
nije posve korektno stilizovana, kada se veli ,menovanje dictatora“, 
jer senat samo zaključuje, da se ima imenovati diktator, ali ga 
neimenuje, nego ga imenuje konzul. 
U istom paragrafu moglo se je ondje, gdje se govori o. t. z. 
senatus consultum ultimum, i dodati, da je to bilo u zadnje vrieme 
republike, kada već nebi birali diktatora. Sr. Becker, II. 2, p. 115. 
S. 80. Navadjaju se medju obilježji (instgnia) senatorskimi sub 0) 
crne čižme. Valjda je to samo štamparska pogrieška mjesto ,crvene“, 
jer je poznato, da je t. z. mulleus bio calceus senatorius. Sr. Cat. 
Orip VID Gr4d43 4: 
S. 88. Krivo je, što g. pisac pristaje uz mnienje već zastarjelo, 
po kojem ,,starci šestdesetoljetni (sevagenarit de ponte)“ bili izklju- 
čeni prava glasovanja u centuriatskih skupštinah. Sr. Lange 1, p. 
476 1 11. 457. 
S. 89. Predsjedničtvo (comitictis praeesse). Izpušten je pretor, koji 
je takodjer mogao sazivati c nturiatske skupštine, nu samo sudačke 
Cic. de leg. III, 4, 10. Sto se veli o cenzoru i magistru equitum, 
da su ,u njekim iznimnim prigodam vodili skupštinu“, nije dosta 
oštro razlučeno, jer cenzor smio je bez čije dozvole sam sazivati 
cent. skupštine, nu samo za obavljanje censusa, magister equitum 
radi drugih raznih poslova, nu samo kao zamienik dektatorov. 
S. 90. ,Taj bi se rok (naime frinundinum prije nego bi se cent. 
skupštine obdržavale) podielio. eda svak bude u stanju da se oba- 
viesti, o čemu će se razpravljati, koji će se predloženici birati, koji 
se novi zakoni od vlade (senatus) predložiti itd.“ Senat i vlada nije 
jedno te isto. GG. je pisac to odveć motrio s gledišta modernoga 
zakonodavstva. 
S. 95. Besjedište ima biti tribunal, besjedište odgovaralo bi više 
latinskomu 7ostra. 
