KNJIŽEVNE OBZNANE. 243 
24, 1 i Weissenborn ad h. 1, Becker, TI, 2, 200 misli, da su to 
drugi cenzori učinili. 
»Zatim na upit: ,ču, ex anime tui sententia, uxrorem  habes #“ 
oženjeni kazahu ime ženino, kano i broj, dobu i imena sviju st- 
nova“, ima glasiti ,djece“. Sr. Dion. V. 75 rexvov. 
U istom paragrafu imalo se je takodjer kazati, da se je census 
obavljao tributim i da su predstojnici pojedinih tribus  (curatores 
tribuum) morali biti nazočni. 
Stranom netočno, stranom krivo je i sliedeće: ,Zatim bijaše du- 
žan ....... prikazati Censoru domaće knjige od razbroja da ih 
podpiše (subseriptio censoria)“. Kod procjene ili censusa nisu su ni- 
kakove knjige od razbroja prikazivale cenzoru, nego dotičnik je 
jednostavno sam odgovarao savjestno (ex anime sententia) na sva 
pitanja, što mu je cenzor stavljao, prisutni curator tribus izvjestio 
bi potanje, ako je bilo nuždno, a strukovni procienitelji bili su 
takodjer na ruku, gdje ih je trebalo. A_suberiptio censoria!! Sta je 
ona, razlagao je g. pisac sam dobro u S. 144. 
S. 142. navadja se državni dohodak za Pompejevih vremena iz- 
nosom od 50,000000 drakama te se taj broj tumači po vašem novcu 
sa ,od prilike 16,000000 forinti“. "Taj je broj bez dvojbe premalen. 
Sr. tabelu reduciranih na modernu vrednotu novaca u , Fried. Hultsch“ 
Griech. u. r&m. Metrologie, Berlin 1862. p. 317. Grčki pisci uzi- 
maju obično za dinar rieč dožyuwn; gore navedena svota iznosi od 
prilike 18,000000 forinti. (dinar po 35 novč., ili sestertium po 
8110 for.; ili sesterac==9 novč.) 
S 143 veli g. pisac, da ,za općim popisom stanovništva (census 
vopuli) sliedjaše izbor i dopunjenje starovieća  (lecio senatus) za 
sliedeće petoljeće“. Izbor senator obavljaše se posve neodvisno od 
obćega popisa i to obično prije censusa. Sr. Liv. 43, 19, 16." 
S. 146 radi o lustraciji. I tu se nalaze njeki nedostatci. Tako n. 
pr. nije baš posve sigurno, da su t. z suovetaurilia na ,Davorovu 
žrtveniku“ požrtovana. Sr. Beker II. 2, str. 244, koji punim pra- 
vom meće ,ara Martis“ pod zaporku te još i dometnutim znakom 
pitanja označuje kao hipotezu, ne kao stvar, koja bi bila posve na 
čistu. 
Kada je g. pisac već i molitvu naveo, koju bi molio ,upravlja- 
jući censor“ tom prigodom, to ju je imao točno navesti, a ne stra- 
nom izpustiti rieči, stranom mienjati, stranom stariju molitvu pro- 
tezati na poznija vremena. Molitva nije glasila, kako ju g. pisac 
riečmi navodi pod zaporkom ut die tmmortales res romanas am- 
pliores facerent“, nego u starije doba, ,ut populi Romani res me- 
liores amplioresque facerent“. Scipio Aemiliamus promieni taj solenne 
precationis carmen u ,ut populi Romani res perpetuo incolumes ser- 
varent.“ Sr Valer. Max IV, 1, 10. 
S 148 Zadnja izreka: ,Obadva Praetora u zadnja vremena, 
kad bi dovršili godišnju njihovu (ima glasiti svoju) službu u gradu, 
! Sr. Lange I, str. 805. 
