< Botaničke crtice i dodatci na Floru hrvatsku 
| za god. 1871. 
Predao u sjednici matematičko-prirodoslovnoga razreda jugoslavenske 
akademije znanosti i umjetnosti 29 studenoga 1871 
PRAVI ČLAN LJ. VUKOTINOVIĆ. 
Viola alba. 
Godine 1852 ili 1853 našao sam u živicah i šikarah kod sela 
Vukovca, koje na cesti iz Križevacah u Novimarof vodećoj blizu 
pogorja Kalničkoga leži, jednu bielu ljubicu, kojoj je sriednja 
latica doljnja bila striekana sa njekoliko prugah ljubičine boje; 
izza podulja razgledavanja i traženja našao sam još — ali samo 
dva tri komada; cviet nije imao mirisa, niti je imao vriežah (sto- 
lones). Ljubica bila je i po lišću svome i po cielu izgledu svoje 
spoljašnosti sasvime onakova, kao što je: viola hirta. 
U okolici Križevačkoj i obsegu Kalničkih gorah nejma ljubicah 
bielih, ili bar jako malo, i to samo mjestimice; ja sam u slied 
toga držao to našašće više slučajnim i uzgrednim te nisam nika- 
kove važnosti mu davao. 
Došav kašnje u Zagreb našao sam u obližnjih briežuljeih ko 
što i na višjih briegovih okolo Šestine, Markuševca, Suseda i 
drugih mjestah mnogo bielih ljubicah, koje sam višeputih motrio 
i pronašao, da spadaju na promjenak obične ljubice mirisave 
(Viola odorata L), koja se osim mirisa i škure boje odlikuje i 
time, što ima doduše vriežah (stolones) nu ove necvatu nikada 
u jedno doba sa glavnom biljkom, nego tekar buduće godine. Na 
bielih ovih ljubicah vidi se većom stranom gdjekoja latica na 
strani ponješto bliedom kano izpranom modrinom bojadisana; što 
jasno svjedoči, da je promjenom nestalo ljubičine boje te se ona 
pretvorila u bielu. | > 
R.J. A. XIX. 1 
