BOTANIČKE CRTICE. 5 
Ljubica ova dolazi osamljena ili malo njih u družtvu. 
6. Viola alba Besser. Sa bielim cvietom i sa vriežami, koje 
istodobno cvatu sa materinim stablom, i to samo na bujnih bi- 
linah. 
Ljubica ova takodjer samo osamljena dolazi i ima samo poje- 
dinih listovah lanjskih, kao i ona pod br. 5. 
1. Viola alba striata. Vuk. Sa bielim cvietom vriežami eva- 
tućimi kod bujnijih pojedinakah; bez mirisa, iznimice samo sa mi- 
risom; sa lanjskim lišćem — kod nekojih. 
Ljubica ova dolazi u izobilju i to mjestimice u velikom družtvu ; 
osobito na travnih čistinah, tik ceste na sjever ležećih. 
Viola ambigua WK. nije ovdje našasta; možebiti, da je u 
Moslavini, ko što se navodi u Hrvatskoj Flori. Viola ambigua 
ponješto je bliedja, mirisna, ima lišće u podini na jednoj strani 
nejednako srdcoliko, nu ne tako duboko, ko što sve druge lju- 
bice ovdje napomenute. 
Sedam ovih suvrstih i promjenakah raste mješovito na Sused- 
skom briegu; mienjaju se i prelaze, kako je viditi jedna u drugu ; 
niti boja, niti miris, ni vrieže ni lišće niti ikoje svojstvo im nije 
stalno, već je od svake tako zvane vrsti moći naći ljubicah, kojoj 
manjka ova ili ona vlastitost, pak ima mjesto nje druge, o kojoj 
misliš, da joj nebi imala pripasti; tako da se nijedna nedade 
točno označiti i opredieliti, već sve skupa sačinjaju nedvojbeno 
samo jednu pravu vrst, koja se odlikuje samo jednim stalnim 
svojstvom, koje se nikad nemienja, i to je: da nejma stabla; iz 
koriena se podižu petiljke cvietonosne, a boje se mienjaju nepre- 
kinutim načinom od škuro-ljubične do mliečno-biele; tako i miris, 
nemanje vreže ko što i lišće, koje nejma nikakove stalnosti. 
Ako uzmemo n. pr. boju, onda imamo ljubicah škure boje, 
Viola odorata i Viola ambigua; imamo zatim ponješto bliedju i 
modrastu: Viola hirta; imamo još bliedju, na polak bielu, strie- 
kanu i višnjasto-crljenkastu: Viola lilacina; imamo nakon pod- 
puno bielu, medju kojimi ćemo naći dosti pojedinakah sa gdje- 
kojom laticom ljubičasto označenom, a kod svih ćemo ostrugu 
vidjeti na vršku ljubičnu. 
Imamo dakle cieli red prelaza od ljubične boje tja do biele u 
svih promjenah postepeno tako, da neostane nigdje praznine. 
Isto tako je i lišće skopčano prelaznim redom svih oblikah kop- 
ljastih i srdcolikah bubrežnatih ili okrugljastih sa površinom glad- 
