Mehanična teorija o toploti. 
 Spisao dopisujući član jugoslavenske akademije znanosti i umjetnosti 
DR. SIMON SUBIC. 
Predano u sjednici. matematičko-prirodoslovnoga razreda 27 lipnja 1871. 
V vod. Dandanes se razlagajo prikazni o toploti ali. po starem 
nauku, ki išče vzrok toplote v posebni toplotni tvarini (calo- 
rique, Warmestoff), ali pa po novi teoriji, po kteri toplota ne 
obstoji na sebi kakor kako bitje, ampak toplota je po njej zu- 
nanja prikazen nekega notranjega gibanja po truplu med njego- 
vimi atomi in molekili, ali pa med eterovim ogrinjalom, ki obdaja 
atome, in med atomi in molekili. 
Stari uk o toploti se opira na vmišljeno silno tenko toplotno 
materijo, ki se prišteva med tiste vmišljene stvari, ki nimajo 
nobene teže ali med ,imponderabile“. Po tem vmišljenji ali 
po tej hipotezi ima toplotna materija svojo nespremenljivo 
množino (kvantiteto). Toplotna množina je tako tenka, da se 
razširja po vseh prostorih, tudi po notranjih truplih. Po razni raz- 
deljitvi in po nabiranju toplotne materije po truplih se delajo po 
truplih toplotne prikazni. Ko se o tom ali onem truplu kaj več 
toplotne materije nabere, kot jo imajo trupla po okolici, se čuti 
truplo topleje od okolice, itd. Po tej hipotezi je izpeljan star uk 
o toploti, ki ga nahajamo še po vseh navadnih fizikah, po kterih 
se uči po gimnazijah in po realkah; nova teorija se dozdaj ne 
more učiti brez više matematike, ter se uči dozdaj samo na vi- 
sokih šolah kakor na univerzih in na tehnikah. Iz stare hipoteze 
pa izvira veliko imen in razumkov o toplotnih prikaznih, n. pr.: 
»nzvezana“ toplota, ,prosta“ toplota, ,navzetnost“ za to- 
ploto itd. Po stari hipotezi so mislili, da utegne truplo pri gotovih 
dogodbah vsebi zvezati toplotno materijo, tako da ne more storiti 
nobenoga zunajnega učinka, da se tedaj ne spoznava po termo- 
metru ali po toplomeru. To se godi n. pr. ko se Ićd ali pa sneg 
