20 S. ŠUBIC. 
prostora, kar ga po truplih ni napolnjenega z materijo, pa napolnuje 
eter, neka neskončno tanka, elastična prvina, ktera po naših pri- 
merah nima nobene teže. Eterovi atomi so kaj majhni v primeri 
k prostoru, kar ga ostane praznega med njimi in med atomi ka- 
kega trupla; eterovi atomi se odbijajo med saboj eden dru- 
zega, težki atomi trupla in eterovi atomi pa vlečejo nA-se 
eden druzega. Dosledno teh moči obdaja eter atome in molekile 
trupla kakor obdaja ozračje zemljo. ,Redtenbacher“ imenuje 
posamezne atome z njihovim ozračjem vred: ,dinamide“, mo- 
lekile pa imenuje: ,sostavljene dinamide“. Iz tacih di- 
namid so sostavljena trupla. Ako delajo dinamide med saboj take 
zveze, pri kterih ne zmagujejo niti odbivajoče niti natezujoče 
moči, je mir v njihovi zvezi, ter ima truplo svojo lastno podobo, 
kakor terdna in kapljoča trupla. Ako pa zmagujejo med di- 
namidami odbivajoče moči, pa hitć dinamide razkropiti se na vse 
kraje, truplo se razsteza po vsem prostoru kar se ga mu odpira, 
ter je treba deti ga v zaprti prostor, ako se hoče ohraniti. Gazi 
ali plini in pare zginjajo hitro iz svojega mesta ako jih ne za- 
premo v posode. 
Redtenbacher misli, da toplota izhaja iz radijalnega gibanja ete- 
rovega ozračja, ki obdaja dinamido. Ako bi bila dinamidna ozračja 
mirna, bi po Redtenbacherju ne imelo truplo nobene toplote v sebi. 
Ako pa priletć toplotni žarki ali s svetlobo vred ali pa sami v truplo 
sostavljeno iz dinamid, pa pomnože s svojo živo močjo vibrajoče 
gibanje po truplu, pomnoženo tohično gibanje pa se oznanja po 
občutnicah našega telesa s tistimi občutki, ki jih dobivamo od to- 
plejih trupel. 
Clausius je drugih misli; on ne trdi kakor_Redtenbacher, 
da bi delal toploto vibrajoči eter, ampak da toplota prihaja iz vi- 
brajočega gibanja med molekili trupla. Po njegovih mislih dela 
toploto neko molekularno gibanje. Po trdih truplih se gibljejo mo- 
lekili krog svojega pokojnega kraja, molekili se gibljejo semtertje 
ali vibrajo; njihovo gibanje pa izhaja iz tistih moči, ki jih imajo 
molekili eden do druzega in iz zunanjih živih moči, ktere je truplo 
va-se vzelo. Molekili utegnejo gibati se po vseh ravnih črtah, ali 
pa tudi vrteti se krog svojega težišča; mogoče je pa tudi, da se 
njihovi atomi gibljejo med saboj. 
Po kapljinah se molekili gibaje valć ter gredo po kapljini od 
tega do onega kraja. Po gazih in parah pa so molekili tako daleč 
