42 S. ŠUBIC. 
To je oblika prve glavne enačbe, ki kaže da dQ ni po- 
polen diferencijal dveh spremenljivih množin v in p, ker dokler si 
. . . . . .. . . 1 
mislimo da ste v in p neodvisni spremenljivki, bi ostanek —moral 
a 
biti enak ničli, ako bi hotel dQ biti popolen diferencijal, ostanek 
paje stanovitna množina, ker je a stanovlten mehanični toplotni 
ekvivalent. Ker pa znesek druzega diferencijala ni tisti, ko dife- 
rencujemo Q po drugem redu, pa spremenljivki v in p ne morete 
biti neodvisni, ter je treba poznati zakon p == 2 (v) kakor smo že 
omenili pri enačbi 3), ako hočemo integrovati 4Q. Tedaj ni mo- 
goče določiti potrebne toplote Q samo iz prvega (9, P,) in iz zad- 
njega (0, Po) stanu trupla, kakor je mogoče dološiti U, — U,, 
temveč treba je poznati postavo p == 4(v) po kteri se spreminja 
pri razstezavanjizunanji tlak, da se more preračunati Q. 
Clausius je bil prvi, ki je našel to glavno postavo, a on ni 
računil z spremenljivkama v in p, ampak z spremenljivkama v in 
t, kjer mu # pomeni temperaturo, ter on piše gornji enačbi 
= 
e Nene 
te diferencuje po # in v, ter dobi 
a =: )+ 2) 
in pa 
u ii 
takia AEK Ar 
d (dQ dd IV (2). KLE : : 
EDE . . . mesto naše enačbe 4). 
Druga glavna ehačba. 
Kakor natanko kaže enačba (4) dQ ni popolen diferencijal, nje- 
gova oblika pa je: 
—_(Z)a (e 5.) dp, in sicer je g LE S Ex >): 
z pomočjo neke nedoločene funkcije jE ravno tistih spre- 
