44 S. ŠUBIC. 
dobili ekvivalentu tisti znani iznesek, ki ga daje tudi mnogo dru- 
Zih poskusev. — Ako natanko presodimo fizične zadeve omenjene 
izskušnje pa spoznamo temelj, na kteri opiramo določitev neznane 
Carnotove funkcije. 
Omenili smo to že poprej da se toplota, od ktere se truplo 
ogreva, razdeluje na tri kraje, en del se je porabi k ogretvi na 
sebi ali k temperaturi, drugi pa se porabi k delu, ki se opravlja pri 
razstezanji, ko se truplo ogreva; delo pri razstezanji pa je sploh 
dvojno: notranje delo, ki se opravlja pri razpahovanji molekulov 
med saboj in pa zunanje delo, ki premaguje zunanje zapreke. — 
Pri ogretvi zraku pa se nismo pečali za notranje razpahujoče 
delo, ter nas uči pravi znesek mehaničnega ekvivalenta, ki smo 
ga našli pri tem računu, da pri zraku ali pri gazih sploh to- 
plota nima opravljati nobenega notranjega dela, — ali vsaj takega 
ne, da bi v primeri k navadnim pogreškom znaten iznesek imelo. 
To resnico so potrdili tudi Regnault, W. Thomson in Joule 
s svojimi izskušnjami. 
Tak popolen gaz, ki med razstezanjem pri stanovitni svoji 
temperaturi ne potrebuje več toplote nego se je porabi k zu- 
nanjemu delu, si vzemimo v misli, ter utegnemo preračuniti funk- 
cijo B. — Imeli smo: 
a+dQ = dU + pdv 
ker pa pri našem slučaji ni razpahujočega dela ni tudi tistega dela 
ne, ki spreminja temperaturo, tedaj ni nobenega notranjega o 
in sprememba je dU = 0, ali 
a:dQ = pdv. 
a. (5 = (£5) +» 
dQ dU 
(2) 
Zgoraj je bilo: 
in pa 
tedaj je v tem slučaji: 
a (s =pinpaa (2) =». 
Ako postavimo ta zneska mesto parcijalnih diferencijalov v 5) 
enačbo, je pa | 
B dB 
=. (67) ... tedaj tudi 
a dp 
(2) 
