56 S. ŠUBIC. 
Tedaj imenuje Clausius toploto spreminjajočo v toploto in iz- 
mjerjena po svoji absolutni temperaturi ,pekvivalentni iznesek 
spreminjajoče toplote.“ 
Oblika za množino dela, ki se ga pridela (pod. 6.) pri enotnih 
krožnih spremembah, je bila 
a:(Q — 0) = + ad = + L; 
ker pa je ODRA o: 
ek 
je tudi 0 
M== TI» 
tedaj tudi 
L=a: ž TM=1 
ali pa 
L=a.f (T—T)... (10) 
1 
V tej posebni obliki sta našla prvič W. Thomson in Ran- 
kine drugi Clausijev zakon, in sicer s pomočjo popravljenega 
Carnotovega zakona v zvezi s zakonom ekvivalencije med delom 
in med toploto. 
o 
O nedokončanih okrožnih spremembah. 
Kadar se pa krožne obračljive spremembe ne 
sklenejo popolnoma ali kadar truplo pomagajoče ne pride 
do prvega konca, iznesek integralov v 8. enačbi ni enak ničli. 
V tem slučaji povć nam 7. ali 9. enačba vrednost ali iznesek vseh 
d : 
pripeljanih in odpeljanih množin = ali 2 
Oziraje se na one krožne spremembe, v kterih prestopa toplota 
sama od sebe brez pomoči zunanjega dela iz toplejega trupla 
v hladneje truplo, uči nas 9. enačba v pozoru na 6. podobo, da 
pri nepopolnoma krožnih spremembah, ko n. pr. gred6 od a skozi 
b in c samo do h, je đ — du ter je iznesek ž (23) = +2. Iz 
1 Ak i 
ravno tega vzroka je v splošnem slučaji po 9. podobi ekvivalentni 
iznesek  pripeljanih toplotnih elementov veči nego ekvivalentni 
znesek odpeljanih, kadar gred6 spremembe od a skozi cd samo do 
k, ter velja pri ne sklenjenih krožnih obratnih spremembah znesek 
V2 
dQ 
POP P(0Pe) — Pop) =+2. 
Vi 

