80 FR. RAČKI. 
dovca, uzvišena na hrvatski priestol. Doba vladanja kralja Stjepana, 
sinovca Petru Kriesimiru, utvrdjena je, kako spomenusmo, listinom 
od god. 1089. Po suglasnom predavanju! neostayi ni Stjepan, ni 
ikoji u njegovu rodu zakonita odvjetka, koj bi po pravu nasliedio 
hrvatski priestol. Zabunom, koja je uslied toga nastala u hrvatskoj 
državi, okoristi se brat Svinimirove udove, ugarski kralj Ladislav I 
(1077—95). Po ugarskom ljetopiscu* Ladislav je nametnuo svoju 
sestru Jelenu Liepu hrvatskomu narodu; po našem domaćem po- 
vjestniku* Ladislavu, pozvanu od jednoga velikaša hrvatskoga, 
podje za rukom prodrieti u razrovanu zemlju hrvatsku do Gvozda 
(pusque ad alpes, quae dicuntur ferreae“); ali bilo mu se odanle 
vratiti u Ugarsku, čuvši, da provališe u nju polovačke i pečenežke 
čete. Po naglavku jedne zadarske listine* dogodi se taj pohod u 
Hrvatsku god. 1091; pa se može odavle zaključiti, da je Stjepan, 
posliednji kralj hrvatske narodne dinastije, preminuo ove ili pre- 
diduće godine. Ovaj isti izvor tvrdi, da je Ladislav nametnuo svoga 
sinovca Alma Hrvatom za kralja. Ali taj nametnik nebijaše jamačno 
obćenito priznan, osobito kada pomislimo, da sam Ladislav nije 
prekoračio granica posavske Hrvatske te da nije ni vidio one zemlje, 
koja bijaše tada srdcem hrvatske države. Ladislav je preko Alma 
vladao u posavskoj Hrvatskoj, za koju se već u prvoj polovici 
ovoga vieka otimaše sada hrvatska, sada ugarska država. Ladislav 
je, da preko crkve onaj diel Hrvatske priveže Ugarskoj, osnovao 
izmedju 1091—4 biskupiju u Zagrebu.? Ali onkraj Gvozda nije se 
protegla vlast Ladislava ili njegova štićenika Alma. S toga se ne 
može ni kraljica Jelena Liepa ni njezin sinovac Alma pribrojiti hr- 
vatskim vladaocem; tim manje, što neima ni sienke predpostavi 
da bi jih hrvatski narod uzvisio bio na priestol hrvatski. U onoj 
tmini, kojom je zastrta tadanja prošlost hrvatska, pomalja se na- 
pokon ime Petra, o kojem umie mletački ljetopisac“ samo to pri- 
povjedati, da se je u vrieme dužda Vitala Michielia (1096—1202) 
sukobio s ugarskim kraljem Kolomanom, pak da je bio ,kralj“ 
hrvatski. I ugarski spomenici daju mu ovaj naslov; te za to ne 
može se sumnjati, da je Petar bio pravi i zakoniti kralj. hrvatski. 
O tom činu mislim ovako: Poslije smrti kralja Stjepana god. 1090/1 
1LCf. Thomae arehid. Historia salonit. e. XVII. "Joan Turocz loe. cit. 
$ Thom. arehid. loe. cit. * Kod Farlatia: Ilyr. sacr. V, 51.  ?Izvorna 
zakladna listina nije se sačuvala. Listina kod Krčelića (Hist. eccel. Zagr. 
p. 1) od 1133 napominje taj čin. $A. Danduli: Chron. op. cit. p. 259. 
