NARAVOSLOVNE CRTICE. 101 
prva, koja je dopustila god. 1308 paranje lješina, i tim unaprie- 
dila nauk anatomije i naravoslovje u obće, onih znanostih, koje 
su pozvane, da stvore novu kulturnu epohu, jer današnja znanost, 
i ako moramo priznati, da je unapriedjena, ipak je još uvjek 
jako malena prama onomu, što možemo već sada proricati da po- 
stati ima. 
Povod moga dolazka u Mletke bijaše pregleda naravoslovnog 
djela pokojnoga Chiereghina, i sutra dan u jutro eto me u knjiž- 
nici Marciana u duždevoj palači, da potražim gosp. Josipa Va- 
lentinellia_ knjižničara, na koga je gosp. prof. Ljubić imao dobrotu 
izručiti mi preporučno pismo. Isti gosp. vrlo me ljubezno primi, i 
velikim učešćem popitao za naše ljude i naše stvari o kojih je 
prilično obavješten bio. Zapitavši ga za Chiereghinovo djelo, kaza 
mi da je i ujemu žao, što se taj velevažni rukopis ne hrani u 
knjižnici, gdje je on predstojnikom, nego da se posjetitelj mora 
potruditi ća do gimnazije s. Katarine, bivši liceum Mletački, te me 
odputi na gosp. Dr. Angela Volpea, rektora istoga konvikta. Ja 
se požurih, a kad tamo, niti on niti gosp. Scaletaris ravnatelj gim- 
nazije nisu mi mogli doći u pomoć, jerbo gimnazijalni knjižničar 
gosp. vitez Emo biaše već na ladanju, kamo je sobom uzeo i 
ključ knjižnice; no srećom mi obeća gosp. Volpe, da će se po- 
starati da čim prije dobije taj rukopis. Meni je žao bilo za to 
otezanje, nu da negubim vremena odlučih pregledati javne 1 pri- 
vatne naravoslovne kao i druge zbirke. 
Najprije sam posjetio gosp. Dr. Domenica Narda, za koga sam 
bio čuo, da ima najljepšu zbirku jadranskih životinja, osobito raka, 
ljuštura, spužva; znamenitu zato, što su u njoj zastupane sve vrsti 
sa mnogo individua, pokazujućih prelaz od jedne na drugu vrst. 
Tu me opet nova nesgoda stiže, jerbo je gosp. Dr. Nardo dao 
bojom namazati ladice svoje zbirke, uslied čega nebijaše ih mo- 
guće izvući, i kako mi reče nemogaše ju pokazati niti drugome 
naravoslovcu, koji je u tu svrhu došao bio. Bijaše to kako mislim 
veliki englezki malakolog Jeffreys in Londona, koji je god 1867 
posjetio i mene u Zadru, da moju zbirku prouči. Ja ga zamolih, 
da dade razstaviti ladice, što mi on i obeća. Nadajući se boljoj 
sreći odputih se na trg s. Marka i posjetih duždevu palaču, crkvu 
sv. Marka i druge znamenite zgrade grada onoga, koje medjutim 
neću da opisujem, jerbo taj predmet nezasieca u moj posao, te je 
o tom toliko već napisano, da nebi ja mogao ni slovca novoga 
