NARAVOSLOVNE CRTICE. 4 
Zadar. 
Rano u jutro 15 svibnja prispjeli smo u moje rodno mjesto Zadar, 
a pošto je zadarska ribarnica poznata radi mvožine i raznolikosti 
riba, što u njoj svaki dan naći možeš, i pošto sam tamo kod kuće 
imao svoje sprave još od prijašnjih godina, odlučih ovdje dulje 
se zadržati, jer se mnogo više može nakupiti, kad čovjek ima sve 
potrebne stvari, nego kad mora sve od drugih posudjivati, ili, što 
je još gore, kad niti za skupe novce ne dobije što treba. Ribari 
su mi uvjek kako običavahu reći ,nješto riedkoga“ donašali, oso- 
bito kad jih sam bolje plaćao nego drugi, te kad se je radilo za 
takove stvari, koje oni obično na pučini morskoj odbacivaše, kao 
nevaljano za jelo. Svaki dan u jutro nabavio sam nješto na trgu, 
a kašnje ili preduzeo izlet u okolicu ili posjetio koga od naših sa- 
biratelja. Kako sam za jednu zaklopnicu dosti riba imao, odmah 
sam ju spremio i zatvorio. Kako treba spremiti ribe a da se uz- 
mognu za naravoslovnu zbirku sačuvati i prenesti, neće svakomu 
biti poznato, a budući je način kako sam ga ja započeo jako 
praktičan i štedan, jer možeš mnogo riba sakupiti najmanjim 
troškom, to ću ga ovdje priobćiti. Običavalo se je smieštati ribe 
odmah u staklene posude, nu koliki samo time nastaje trošak i 
pogibelj za odpremu takovih zbirka, negledeć da osim toga riba 
jedva ulovljena u žestu metnuta pušta kojekakve bojadisane so- 
kove pa se tako pomućena tekućina mora opet zamjeniti. Prije 
svega moram napomenuti, da se ribe, koje se za zbirku sačuvati 
imadu, nesmiju niti žive, niti preveć krte metnuti u žestu. Žive 
zato ne, jer se onda u borbi sa smrću kojekako previjaju, te iz- 
gube naravnu formu, a ne ukrčene, jer onda nebi niti žesta za- 
priečila truhlost. Ja rabih dakle limaste četverouglaste zaklopnice, 
50 cent. dugačke, 24 široke i 12 duboke. Na tlo zaklopnice stavi 
se dva prsta debeo sloj suha pamuka, ili fine strnjike, na to arak 
papira jake vrsti, to jest takva, koj se neće odmah u žesti raz- 
staviti. Na ovaj sloj položi se onda sloj riba, jedna uz drugu, ne 
pako jedna povrh druge, i svaka u papiru iste jakosti omotana, a 
možeš na istom papiru olovkom napisati narodno ime, mjesto i 
štogoder znati trebaš. Na to ide opet arak papira, zatim isto tako 
debeli sloj pamuka ili strnjike, onda opet papir i opet ribe. Kad 
je zaklopnica na pol ili više napunjena, onda valja unutra ulijati 
žeste toliko, koliko treba da se sve smoči dok se pamuk ili str- 
