NARAVOSLOVNE CRTICE. 129 
obodu, sve to se više širi, u ostalom je tamno ljubičaste boje, i 
spominje za cielo na komad kore od kornjače; dolnja strana neima 
te boje, nego je bjelkasta, a poznati je na njoj utisak površine 
daske, na koju je priliepljena bila, razliku ovu imenujem  Epilica. 
Kako na daskah, tako se na samih oštrigah nadje morskih zvon- 
čića, Balanus, razne vrsti mahovnjaka, od kojih mnogo roda Le- 
pralia. Jednu je vrst osobito vriedno ovdje spomenuti. Pokrila je 
naime više stopa široko cielu stranu griplje (Boje), koja pliva u 
sredini luke, te za koju se ladje privezuju. Zepralia, kako rekoh, 
pokrila je veliki dio griplje, a amo i tamo razgranjivala se na 
kratkih, nepravilnih i tupih granah, medjusobom  zapletenih, ja 
sam odkinuo njekoliko komada te Zepralie, te odabrao komad, 
kojega se površina nije razgranila, nego bila skoro ravna, te sam 
ga omalio, u koliko je bilo moguće pravilno, na komad četvorne 
forme, sa 5 centimetra stranice. Ovaj komad, kao i ostali, sastav- 
ljeni su od sitnih stanica, od kojih svaka nije drugo, nego kućica 
samoca, t. j. Životinje za se. Na svakoj strani komada mogao sam 
nabrojiti do 150 stanica, po čemu čitavi sloj mora imati blizu 
12,500 individua. Broj slojeva nije posvuda stalan, gdje pokazuje 
više, gdje manje, i to upravo 10 do 18, pa kad uzmemo srednji 
broj 14 slojeva, sliedi, da je taj komad (5 cent. dug i širok, a 
malo manje ili više od 5 milimetra debeo), sastavljen od najmanje 
175.500 životinjica. Koliko je dakle milijuna trebalo, da sastavi 
čitavu onu naselbinu od njekoliko stopa širine na griplju? Evo i 
tu prilike, akoprem u malom, da se vidi, kako je moguće, da 
tako neznatne i sitne životinje mogu s vremenom takove slojeve 
načiniti, da od njih postanu veliki otoci, kao što dan danas biva 
u tihom moru i drugdje. Nu vrsti u jadranskom moru živuće raz- 
ličite su od ondašnje, te neće tako daleko dotjerati, one bo spa- 
daju u razred mahovnjaka, one tihog oceana u razred cvietnjaka 
(Anthozoa), to jest pravi su koralji. 
Zadarska luka dosta je duboka, i, osim uzka ulaza s jedne, sa 
svih strana zatvorena, te zato prebiva u njoj mnogo vrsti životinja 
i resina. Mogao bi n. pr. spomenuti još jednu formu oštrige, zatim 
Chiton (Callochiton) laevis, Chiton (Acanthochites), koji živi u ,Val 
di maestro“, nu o tom na drugome mjestu, a ovdje ću samo do- 
dati, da je ista luka morala prije mnogo bogatija biti, jer je bila 
veća. Prije prostrane ,Val di bora“ i ,Val di maestro“, sad su 
mnogo manje postale, stranom nanosom iz susjednih brežuljaka, 
R.J. A. XIX. 9 
