148 S. BRUSINA. 
dali su ju Rimljani u Rim donieti i tamo njegovali, na posebnom 
hranilištu, što su ga zvali ,cochlearium“ (Vidi moju: ,Monogra- 
phie des Campylaea de la Dalmatie et de la Croatiae“ u , Annales 
de la Socićtć Malacologique de Belgique. Tome IV., Bruxelles 1869“). 
Nadjoh nadalje Zelix (Pomatia) secernenda Rossm., Pomatias, Cyelo- 
stomus reflexus L., i druge vrsti. 
Na ruševinah i starih zidovih bašća predgradja ,,Pile“ sabrao sam 
osim gore spomenuta Clausilia (Delima) laevissima Zieg., još Clau- 
silia (Agathylla) lamellosa Wagn., krasne pužiće podroda ovoga (Aga- 
thylla), koj je u liepom broju vrsti i podvrsti u dobrovačkom i 
kotorskom kotaru zastupan, neima mu na svietu para, jedino na 
otoku Madeiri ima njekoliko vrsti, koje su našim najsličnije. Od 
pravih puža vidio sam Felix ( Xerophila) variabilis Drap., Helix Tur- 
vicula) trochoides Poir., ,gubavca“ ZH. (Campilaea) setigera Zieg. H. 
(Macularia) vermiculata Mill. itd. 
Sliedeći dan (9 srpnja) podjoh s mojim prijateljem putem Gruža, 
i to ne novom cestom, nego starom, koju su gradili za vrieme re- 
publike a sada je zapuštena, te ondje nadjosmo Zonites (Aegopis) 
acies Partsch, Buliminus (Chondrula) quinquedentata Miihlfeld, itd. 
Drugi dan (10 srpnja) išli smo do Gruža, i tamo mi je pokazao 
isti prijatelj mjesto, gdje žive maljušna vrst čudnovatog podroda 
Agathylla, t.j. Clausilia strigillata Miihlf., i to na staromu zidu vrta 
ježuitske kuće. Ja sam odmah počeo pročepkom sa ciepova vaditi 
te životinjice nježnih kučica, i to ne manjom pohlepom, nego što 
bi skupac dukate pobirao, a prama prijatelju, koj me je tamo do- 
veo pokazao sam se baš nezahvalnim, jer sam ga pustio čekati dok 
nisam nakupio do 200 komada vrsti; i tako sam bez dvojbe na 
njekoliko godina onu naselbinu umanjio za mnogo individua. 
Mome prijatelju moram takodjer zahvalan biti, što sam mogao 
posjetiti bližnji otok Lokrum; jer težko se dobiva dopust, da se 
otok polazit može. Nu njemu kao bivšemu dvorskomu kapelanu 
te izpovjedniku nadvojvode Maksa i njegove supruge Charlotte, 
dopušteno je bilo odmah. 
Dubrovnik je mnogo sa Maksom izgubio, jedva je dao urediti 
šumicu istoga otoka, priredio si za stan stari manastir, i bacio 
temelj za novu palaču, ode da se više ne vrati i tako ovaj otok, 
koj bi služio na ures i veselje našemu Dubrovniku ostane opet 
kao što je bio. Pregledali smo kuću i pojedine sobe, u kojih je 
pokućtvo i sve bilo u istom redu, kao za doba kada je nadvoj- 
