NARAVOSLOVNE CRTICE. 153 
ristan, nastavismo svoj puti dodjosmo u Brsečine, gdje smo 
gosp. Miorina iznenadili našim posjetom. Pokazao mi je odmah 
svoje entomologičke i konkiljologičke zbirke, koje su prem od 
početnika sastavljene, ako ne mnogo to ipak koju dobru stvar sa- 
državale, kao n. p. Cassis (Semicassis) sulcosa Brug. iz one okolice, 
i druge. Darovao mi je pako liepo sačuvan primjerak parusnika, 
Argonauta Argo L., i Belostoma Niloticum. Označiv mu njekoliko 
vrsti krenuli smo opet na put. Bilo je već mračno kad smo došli 
u Trsteno i tako smo tamo prenoćili. U jutro (15 srpnja) smo opet 
put nastavili i prije podne već bili u gradu. 
Pošto sam tako prilično iztražio faunu i floru dubrovačku, dao 
sam se na pregledanje znamenitosti grada. Neću opisivati liepote 
Dubrovnika, niti starodavne mu spomenike, medju koje i manastir 
spada, niti njegovu knjižnicu, koja toliko blago za našu povjest 1 
literaturu sadržaje, što svakomu poznato biti mora, nego da izpunim 
dužnost svoga zvanja reći ću štogod o Kuzmićevoj zbirci. 
Gosp. Kuzmić pravi sin slavne republike, skoro nije imao drugo 
nego same školjke i pužiće iz mora, sladke vode i kopna spada- 
juće nekadašnjoj republici, te mu je zato lokalna zbirka tako bo- 
gatog prediela jako važna. On mi pokaza najprije vlastitu zbirku, 
onda magazin, ili bolje rekuć skladište duplikata, a ne malo se 
začudih kad u istom spazih najljepše dubrovačke vrsti zastupane 
na stotine i na hiljade. Isti me pako veledušno opunovlasti da iz 
skladišta smijem štogoder mi drago uzeti, ako bi pako takodjer 
želio šta iz zbirke, da mu prije pokažem; ali šta sam trebao u 
zbirku dirati, kad je svega već bilo u skladištu, te si možete mi- 
sliti kako sam se služio. Kad dakle vidih da se na moje plačkanje 
prijatelj ni najmanje ne srdi, nego se samo sladko nasmija mojoj 
pohlepi, onda sam ga tek po gotovo osakatio i od svake vrsti gdje 
je bilo na stotinu komada uzeo. Mislio sam, da mi treba mnogo 
komada, ako hoću napisati valjano malakologičko djelo, jer ako se 
čovjek obazre samo na dva, ili tri komada, lahko se prevariti može, 
a što će preostati doći će mi jako shodno za zamienu. Težko bi 
bilo ovdje ocieniti vriednost ovoga gradiva, ja ću dakle samo reći, 
da je to najljepše i najvažnije gradivo, što sam ga ikada dobio, a 
bit će sve popisano u drugom dielu ove razprave; jer akoprem je 
on to sve meni osobno poklonio, kano svome prijatelju, ja sam sa 
svoje strane darovao i uvrstio medju ostale muzealne zbirke. Moja 
malakologija dalmatinskoga mora i kopna pako, pokazat će još 
