164 S. BRUSINA. 
posjeduje četiri različite vrsti ovih morskih nemani u 7 komada, 
koje kada budu nanovo i bolje nadievene bit će pravim uresom 
naše ichtiologičke zbirke. 
Preduzeo sam takodjer više izleta u okolici, te sam našao u 
Riečini (Fiumera) množinu Zithoglyphus pygmaeus Frfld.; nu da 
budem kraći spomenuti ću samo, kako sam se na licu mjesta uvje- 
rio, da na Rieci ne živi Claustlia (Siciliaria) Grohmanniana Partsch, 
kako to prof. Grube tvrdi, nego je on bez dvojbe svoju vrst krivo 
označio , jer Grohmanniana i na dalje ostane vrst Siciliji pripada- 
juća. Ostale stvari biti će zabilježene u drugom dielu. 
Posjetio sam gosp. Bartola viteza Zmajića narodnoga zastupnika 
i poznatoga mecena, koj ne samo da me liepo primi te me htjede 
imati u krugu čestite svoje obitelji, nego kada mu očitovah da se 
pokraj uvidjenih okolnostih ne nadam osobitoj koristi za naš muzej 
iz posjeta toga grada, to me on nehtjede pustiti iz svoje kuće, a 
da nebi barem i on štogod doprineo našemu zavodu. Dočim je on 
o tom razmišljavao, eto mu u pomoć priskoči presvjetla i ljubezna 
gosp. Ana, koja mi predade veliku zlatnu medalju, što ju je ona 
bila dobila na poklon i uspomenu od ruske princese Abomelikov 
iz Gruzije, osim toga njekoliko konkilija i koralja iz vrućih mora. 
Med ovimi, koje će takodjer biti popisane u drugom dielu, spo- 
mena vriedna su dva komada prave bisernice, Maryaritifera Si- 
nensis Leach. (margaritifera L.), u kojih se pravi biser nadje. Poje- 
dine strane ove vrsti jako se obično nadju, nu ove su zato zname- 
nite, jerbo su bile ciele i malene, to jest od mladih životinja, što 
je riedko naći. Kod istoga gosp. sastao sam se i s gosp. T. Pada- 
vićem, našim velevriednim povjerenikom, koj mi predade nješto 
novaca, što je dobio bio od gosp. Antuna _ Kramara i Konstantina 
Fischera u Trstu. 
Doprinieli su takodjer za zbirke narodnoga muzeja, gosp. prof. 
Furlić, gosp. Silvius Bičanić, gosp. Josip Pečnjak, a mladi gosp. 
Vjekoslav Rossi poklonio mi je liepi primjerak vrsti Ranella. 
Budući da sam unapried znao, da na Rieci neima javnoga mu- 
zeja, to sam držao da ću barem kao drugdje naći nješto vriednoga 
u gimnazijalnom kabinetu. Kad tamo dodjoh, vidih zbirke, koje je 
baš velikim trudom, i u koliko je bilo moguće bez literarnih sred- 
stva, uredio prof. F. Furlić, ali malo šta znamenita. Bilježio sam 
si vrsti mekušaca, koje su tamo bile iz riečke okolice, i evo ovdje 
priobćujem popis, da se znade šta sve tamo dolazi: 
