Me S. BRUSINA. 
gosp. Oesterreichera, na kojih je, kako rekoh, još 1868 god. ra- 
dila ekspedicija po nalogu ministarstva. Karte su te za idrografa 
i geografa, kao i za naravoslovca tako važne, da se moramo sta- 
rati, da jih bude u Zagrebu barem po jedan iztisak. 
U 7 sati na večer bili smo u Rabu, te smo tamo i prenoćili. 
Rab. 
Budući je parobrod morao stoprem poslije podne stići, tako sam 
ovo vrieme (16 srpnja) upotrebio, da si razgledam ovaj otok, koj 
bi bio od najplodnijih i najliepših u Dalmaciji, da skoro svake 
druge godine bura ne uništi sve plodove. Bio je to znameniti 
grad, ali sada jako propao; gradjanstvo kroz svoju lienost i ne- 
marnost satrlo se malo po malo, a ono, što je preostalo, leži u 
ruku seljaka, koji su posjedovine od starih propalih obitelji po- 
kupovali. Da nije tako prije bilo, znamo iz povjesti, osobito ob 
onom ugovoru s mletačkom republikom god. 1018, za vrieme vla- 
dajućega dužda Ottona Orseola, polag koga su Rabljani bili dužni 
izplatiti danak od 10 libara svile, al u mjesto ovih 5 libara samo- 
rodnog zlata (aurum obrizum). To bi dokazalo takodjer, da su se 
ondje svilene bube prije poznale i gojile, nego li u samoj Italiji, 
ili da su se svakako kod nas svilarstvom više bavili. 
Odmah blizu grada spazio sam sloj terciarnoga lapora, što su 
ga odkrili i stranom rabili za nasip i gradjenje luke, i gledao sam, 
da li u njemu ima štogod fosilna. Počeo sam potraživati i zbilja 
medju ruševinami, što sam i sam mnogo toga razvalio, akoprem 
malo, uvjerio sam se, da ima ipak nješto fosilnih ostanaka. Pored 
sve moje muke da šta izvadim, nisam došao do povoljnih rezul- 
tata, jedva sam sobom uzeo četiri komadića toga lapora; u dva 
komada na kojemu je poznati ostanke rek bi jedne školjke (con- 
chifera), ali nemoguće reći koga roda. Na trećem komadu takodjer 
se malo šta pripoznati može, a malom fantazijom čovjek bi mogao 
reći da je vrst roda Nucula, i to upravo Leda; jedino na četvrtom 
komadu vidi se obris zadnjega i predzadnjega zavoja puža, za 
koga mislim, da se ne varam, ako uzimljem da je vrst bodljike 
roda Murex, podroda Ocinebra. Po tom ova naslaga morala bi se 
brojiti kao spadajuć u morske formacije. To nije jedini geologički 
pojav ovog otoka, nego sam čuo i za druge znamenitosti, kao n. pr. 
za riedku množinu vriela, kojih kažu da ima do 60, a medju njimi 
