4 P. MATKOVIĆ. 
ne samo Alpa, nu i svakoga drugoga gorja. Po označenih geo- 
grafskih načelih razdieli slavni geolog švicarske Alpe na sjeverne, 
južne i istočne, a svaki dio na posebne hrpe, da mu bude ta raz- 
djelba ujedno okvir slici, u kojoj prikazuje u obćenitih crtah topo- 
grafiju i fiziognomično obilježje alpinskih krasota. Ta je nova raz- 
djelba izvedena po orografskih medjah, a stara historijska zamie- 
njena su novimi koje topografskimi koje geografskimi imeni. Na- 
pokon k svemu tomu primjećuje pisac: u novije se tek doba zna- 
menito pomaklo poznavanje Alpa, pošto su učenjaci Alpe od jed- 
noga do drugoga kraja proputovali i iztražili, te orografskimi i geo- 
logijskimi iztraživanji golemi napredak polučili u poznavanju nu- 
trnjega sastava i vanjskoga obličja Alpa. Kraj toga izvadjalo se 
najpomnjivija topografska snimanja, pače na najnepristupnijih i po- 
gibeljnih visočinah. Napokon napredak u svih strukah prirodnih 
znanosti i u tehnici valjalo je združiti, ako se je htjelo polučiti sa- 
dašnje rezultate u poznavanju Alpa i njihove kartografije. Indi sve 
je to valjalo obaviti prije, nego što se moglo Alpe temeljito geo- 
grafski razdieliti. 
Na to napisa prof. B. Studer razpravu ,Orographie der 
Sehweizer Alpen“ (Petermanns geographische Mittheilungen, Jgg. 
1869, S. 241—7), koju razsvietli geografskom kartom. U toj raz- 
pravi uvažuje načelna pravila svojega prezimenjaka, te predlaže 
razdjelbu Alpa, koja je po razvijenih pravilih strožije udešena. 
Kraj toga iztiče prof. B. Studer njekoje misli, odnoseće se na oro- 
grafsku teoriju, koje su svakoga uvaženja dostojne, jer razsvjet- 
ljuju i popunjuju prediduća geograiska načela. Jedno i drugo dr- 
žimo da spada medju temeljna orografska pravila, koja u geografskoj 
nauci jednom utanačiti valja. Prijašnjih vremena, veli pisac, sliedila 
se razdjelba Rimljana, koji su Alpe s juga motrili, a nijesu znali 
kako se daleko na sjever protežu; s toga razredba na Kotijske, 
Peninske itd. Alpe nije zadovoljavala. Dok je geografija bila služ- 
kinja političke historije i državopisa, držalo se u razredbi Alpa 
političkih medja (n. pr. Bernske, Urnske itd. Alpe). Buduć da se 
ove medje steru ponajviše gorskim sljemenom, za to pripadaju 
često oba obronka različitim političkim područjem, za to nije shodno 
nadjeti gori ime, koje odgovara jednoj njezinoj strani, ako bi n. pr. 
svakomu obronku Velebita drugo ime nadjeli, ili mu dali ime, koje 
samo sjevernoj ili južnoj njegovoj strani dolikuje. Po što se u naj- 
novije doba priznalo, da je geologija gorja s njegovim vanjskim 
