14 P. MATKOVIĆ. 
mnogimi slapovi južno-istočno do Priveza, odkuda se kreće na zapad 
prateć Velebit uzporednim pravcem do izpod Obrovca, te utiče u 
zaton more Novigradsko, koje je tiesnom Moceničkim s Planinskim 
prodorom skopčano. Zrmanja je do Žegara pregaziva, to jest može 
se preko mnogoga stienja u njezinom koritu lasno prelaziti. Niže 
pako Obrovca dublja je od istoga zatona u kojem je nestaje; bre- 
govi su joj strmi, krševiti i vrlo visoki, a korito joj se samo na 
njekojih mjestih razširuje. Lička je strana Zrmanjske doline dugu- 
ljasta, duboka i kamenita kotlina, koju obrubljuju vrletna brda, 
kojih su obronci i vrsi vrlo slabo zarasli; a pošto je tlo ponajviše 
sa stienjem posuto, za to je i vegetacija i plodnost dosta oskudna. 
Pored svega toga dolina je divno-romantičnoga položaja; navlastito 
čaroban je pogled vozeć se cestom gospićkom na ulazu u Zrmanju, 
od kud se cesta, usječena medju vrletnimi stienami, vijuga u dolinu, 
gdje se nenadano spazi i pregleda ova duboka kotlinasta dolina. Na 
južnom kraju kotline veličanstveno se uzdižu na tjemenu krševita 
strmca Zvonigradske ruševine; njegda kao i Rokovnik na Vrbici 
kraj Vrelu znatne gorske tvrdjavice, a danas spomeni ostanci iza 
ljutih turskih ratova. Ova točka reć bi da zatvara dolinu, koja nije 
van klanac, ili poput vrata izmedju Hrvatske i Dalmacije. Po što 
je Lička ravnina svojim vertikalnim položajem vrlo oštra podnebja, 
prelazom pako u Zrmanju nastaje znatno blaže podnebje, na ime 
priedjel vinove loze. Ovo se dakle krilo Velebita takodjer uzdiže 
vrletnimi gorami s duboko zasječene doline Zrmanjske. Sjeverni 
mu se obronci ostrmljuju s prigorjem u Ličku preko 1800 stopa 
visoku ravan, odkuda mu se i sjeverno podnožje uzdiže (Grab 
1778', Ričice 1824', sv. Rok 1830', Raduč 1977', Medak 1830', 
Brušane 1866'). Srednja je visina ovomu krilu do 2900! stopa, a 
srednja relativna visina do 1100 stopa iznad Ličke visoke ravnine. 
Bilo mu je po gotovu neprekinuto, steruć se uz dalmatinsku medju, 
pa dalje istim sjevero-zapadnim smjerom do Oštarijske prosjedine; 
na bilu pako nanizane su mu najviše glavice, Medku i Raduču 
uprav na jugu, na ime Vaganski vrh (5563) i sv. Brdo (5547), 
a time je posljednji vrhunac svoje dojakošnje prvenstvo izgubio. 
Ostali najviši izmjereni vrsi ovoga krila, nanizani su takodjer uz 
glavno bilo, iztiču se sa svojom visinom ponajviše kraj dalmatinsko- 
hrvatske medje od jugo-istoka k sjevero-zapadu: Kom (5164) Zvo- 
1 Izračunano na 45 izmjerenih visina. 
