OROGRAFSKA RAZREDBA. ai 
istočnu sa zapadnom kosom. Javorovim bilom nastaje Klementa 
Doliba, na kojoj su poredjane smjerom sjevero-zapadnim ove visine: 
iznad Dolnjega Pazarišta Krčmar (3201'), Biljevina (3654), Bilo 
(4749), Kozjak (5130') i poprečni zglob Vratarski kuk (5226), ko- 
Jim se hvata istočna zapadne kose. Izmedju Otosice i Bakovca 
steru se južno-istočna sljemena s Ostrovicom (2676'), Grabovačom 
(2442) i Velikim briegom (1932'). S Vratarskoga kuka pako izlaze 
dva sljemena (Apatisan kosa), protežući se južno-istočno medju 
Likom i Bakovcem k Dolnjemu i Gornjemu Kosinju, te iztiču ove 
visine: Kitu (4056'), Konja (3600*), Runjavicu (3036') i Kosinjski 
bat (2784); a medju Likom i Perušićkom dolinom iztiče se prema 
Dolnjemu Kosinju Risovac (2784'), Karavla (1818) i Baripovaž= 
(2172'). Velebitska Plješivica sa svojim južno-istočnim sljeme.,, 
(Krezel? 4800") s jedne, a Marelovim bilom (Kneži vrh 4090", 
Konačište 4725' i Šakelin 38801') zatvara visoku kotlinu Keanu: 
istoj pako Plješivici na jugo-istoku povlači se istim smjerom Ku- 
terovska kosa, popunjući svojimi ogranci prostor medju Likom i 
Gackom, a visine su joj ove: Ilijina greda (3288'), Strašno brdo 
(2916), Rozinski vrh (3508'), Jelarić (2382), Marković rudina 
(8499) i Ogoreli (2331'); pa Kečina greda (4173') i Kopan (2730), 
Švrakin vrh (1962), Lumbardenik (1926) izpod Dolnje Švice, 
Sinjal (2400%) i Prozor (2050). Južno-istočnoga kraja Marelova bila 
— Švici na zapadu — hvata se Senjsko bilo (Jadičova planina 
4489. i Prolog 3314), koje se na sjever proteže i Vratnikom se u 
Senjsku dragu ostrmljuje, dočim se istočno u Gačku ravninu po- 
stupno (Crni kal) snižuje (Grabar 2404). 
Glavne doline bile one uzporedne ili poprečne, gorska su sre- 
dišta prometa i kulture, jer u njih se stiču sa svih strana putevi, 
koji se na njihovu dnu udobno protežu. Duguljastimi dolinami vode 
takodjer od naravi udobniji prolazi preko poprečnih i pobočnih 
gorskih sljemena i kosa kroz nizka sedla i prevale. Poprečne su pako 
doline ili predolja teže pristupna, prolazi često umjetno utrveni, a 
putevi se steru tegotno uz strme bočine, vijugajući se tiesnom do- 
linom i vrlo često zalaze stranputicom trazeći si prielaz preko pro- 
virujućih sedala. Velebit s toga stanovišta smatran spada medju ne- 
prohod ne gore. Jer izuzam vrletne puteve i putanje medju dolovi 
stere se glavna cesta uz istočno mu podnožje, pomenuta dalma- 
tinsko-postarska cesta, koja vodi iz Žute lokve na Otočac, Gospić, 
Gračac i Malom Popinom u Zrmanju. Ako izuzmemo one dvie 
nenjia, XX. 4 
