OROGRAFSKA RAZREDBA. 29 
Bojište (2545) pako, Vienac (2322') i Lipova glavica (2125“) iz- 
nad Bukovače zatvaraju s istoka Perušićku dolinu. 
Na južno-hrvatskoj visočini prostire se više dolina, koje su po- 
ložajem, oblikom i veličinom vrlo različite. Ako su doline, koje 
izlaze sa sjeverne oplavine, na ime Dobre, Mrežnice i Korane, vrlo 
uzke, duboke i kamenite, ali se prema ravnini otvaraju; dočim 
nasuprot prema moru dolaze ponajviše uvale, koritaste kotline i 
uzki dolovi, koji su sasvime od strmih bregova zatvoreni. Povrh 
doline Jezeranske, uzke a duge Munjavske, Kosinjsko- 
perušićke, Mazinske, kamenite pustinje Popinske idr, 
najznatnije se doline na ovoj visočini protežu medju Velebitom, 
Kapelom i Plješivicom i njihovimi zglobovi; podobne su više vi- 
sokim ravninam, koje pomenute gore i njihovi ogranci poput ob- 
kopa zatvaraju, smjer im je južno-istočni, koji i goram, a uzdužne 
su dimensije znatno veće nego li popriečne. 
Izmedju Male Kapele i Velebita pukla je ravna dolina 
Gacke odnosno Otočka, prostiruć se od vrelišta Gacke do 
Brloga i Švice. Od Sinca (1462) do Otočca (1452/) reć bi da se 
snižuje, al od ovud se prema sjeveru i sjevero-zapadu usuprot po- 
stupno uzdiže (Brlog 1516“, Švica 1610“); pošto je tim kotlinasta, 
za to voda ne može proticati, jer joj se protiva toku zemljište 
uzdiže; srednja joj je visina 1500 stopa iznad mora, koliko od 
prilike i bavarske visoke ravnine. Gacka izvirući na podnožju 
Korena ne daleko Lešća, teče k Otočcu, gdje se dieli na dva 
rukava: jedan teče prema sjeveru kraj Drenova klanca, Gušića 
poljem kraj Brloga ka Kompolju, gdje ga u ponorih nestaje; drugi 
pako rukav teče ua zapad sjevero-zapad, dieli se na više trakova, 
koji se stiču u kotlini medju Gornjom i Dolnjom Švicom, gdje 
jih takodjer u ponoru nestaje. Izmedju oba rukava uzdižu se od 
Brloga prema Otočcu visine: Marasovac (1992, Gečin vrh (2284), 
Ostrvica (2372“) i Ina vrh (2002), koje ravninu razdvajaju, do- 
čim se izpod Otočca kraj Prozora Umac (2514'), a kraj Škara 
Um (1684) iznad Spilničkoga polja uzporedno uzdižu. U ostalom 
tlo je ove doline izvrstno, moglo bi umnijom težitbom znatno 
rodnije biti, navlastito ogoljene gorske obronke valjalo bi šumom 
zasaditi ; geologijski je pako sastav jednoličan i pregledan. 
Lička ravna dolina prostire se izmedju Velebita na za- 
padu, a Vrbačke staze i Plješivičkih ogranaka na istoku, te raz- 
stavlja medjusobno pomenuta pogorja. Ova je dolina pravo rekuć 
