POLARNA ZORA. 41 
očituju i pri kojih najviša točka vienca u magnetičnom meridianu 
ili blizu njega stoji. Kad kad se vidi i više vienaca, ali nikad 
više nego pet. Ovi vienci pomiču se od sjevera prama jugu i 
nepresjecaju se nigdje. Oni vienci, veli dalje Hood, koji su već 
više obzorja sjajni, postanu u vrh neba još sjajniji. Kad kad se 
opazi u njih titranje i vrtenje sitnih sjajnih zraka. 
(Ovake vience opazio sam ja sa gosp. profesorom A. LčfHlerom 
u Rakovcu iste jeseni, kadno biaše polarna zora u nas, dva tri 
dana kašnje u 4 sata poslje podne.) 
U drugu vrstu polarnih zora idu one, koje u početku ove raz- 
prave nastojasmo opisati. Onaj slučaj, koga Lottin opisuje, čini 
mi se, da spaja obe ove po Hoodu izrečene vrste. 
3. Okolnosti koje polarnu zoru prate: 
a) Vlaga zračna. Humboldt i G. Rose ' opaziše u Šibiriji u 
pustari Platovskaja pri polarnoj zori razliku od 11:7" C izmedju 
suhoga i mokroga toplomjera ; što tako suh zrak znači, da u njem 
skoro ni zere vodene pare nema. Suh zrak biva zimi po sjevernoj 
Americi, gdje se polarna zora često pokazuje skoro neprestanice, 
jer tamo vladajući jugozapadni vjetrovi izgube svu svoju vlagu, 
dok preko visokih Sierra i klisurina (Felsengebierge) priedju. Isti 
uzrok valja za Grčnlandiju. Slično biva i na skandinavskom polu- 
otoku, jer i tamo vladaju jugozapadni vjetrovi, koji svoju vlagu 
ostavljaju na sniežnih Fieldih i Kičlih. Da je ovo istina, možemo 
se osvjedočiti, ako pogledamo ombrometričke karte. Sjeverni i 
sjeverno-istočni vjetrovi dolaze kopnom, te nenose ni onako vlage. 
b) Vjetrovi i toplina. Wolf * napominje njeku opazku R&merovu, 
koja kaže, da stanovnici skandinavski vele: ako se polarna zora 
prije zime često pokazuje, tako sliedi oštra zima; ako li se pako 
čestje zimi pokazuje, tako sliedi suho ljeto. Frobesius misli, da 
se zora pokazuje pri mrzlih sjevernih vjetrovih. Muncke kaže: 
po nazoru njekoga Winna znači zora zapadne ili jugozapadne 
vjetrove, koji se podižu 24—30 sata poslje zore. Fargh- 
uarson * je istoga mnienja, pa dodaje još, da se zora pokazuje 
rado uz zapadne ili aequinokcialne vjetrove, i da zimi prije 
ili poslje oštra zapadnjaka sliedi. Scoesby “ kaže, da za sjajnom 
1 Miller Kosm. Fisik. 448. ? Wolf Gedanken etc. Halle 1716 p. 
19. 3 Phil. Trans, 1829. 117 et 1830. III. * Reise auf den Wall- 
fischfang. 33. 
