POLARNA ZORA. 47 
Uzmimo sada ono u obzir što prije o oblacih, o vjetrovih i mu- 
njini rekosmo, tako nam ovi brojevi kažu, da najveći broj po- 
larnih zora u doba aequinokcialnih vjetrova pada. Ovim se dakle 
potvrdjuje ono, što nas prije izkustvo budi učenih ljudi, budi pro- 
stoga puka nauči. Ovi brojevi uče nas još dalje, na ime da se 
najvećma polarne zore pokazuju u vrieme južne sunčane dekli- 
nacije, dakle u vrieme najveće napetosti zemaljske ili zračne mu- 
njine, a i u vrieme najveće polarne suše. 
Što se tiče velikoga razdoblja, moglo bi se iz opažavanja Fro- 
besiusovih, Mairanovih, Cotteovih i drugih prirodoslovaca zaklju- 
čiti, da u istinu pojav njeko doba skoro sa svim izčezne, a kad 
kad steče broj pojava svoj maximum. Ritter, Hausteen i Muncke 
su iztraživali ovo razdoblje veoma točno. Hausteen misli, da je 
10—12 godina okolo 1831 polarna zora čestje bila, od kuda sluti 
da je novo veliko razdoblje nastalo. Ole R&mer računa drugo raz- 
doblje u godinu 1707; u ovom razdoblju biaše broj pojava okolo 
1752 najveći, okolo 1790 najmanji, za tim izčeznu za 20—25 go- 
dina sa svim. Ovakih razdoblja računa Ole R&mer od god. 502 
pr. Is. do danas na 24. Od ovih se odlikovaše osobito deveto 
541—603; dvanajsto 823—887; dvadeset drugo 1511—1588 1 
dvadeset i četvrto 1707—1788 množinom i velikom sjajnosti po- 
larnih zora. O ovom sekularnom razdoblju kaže Kamtz ovako: 
, Vjesti iz davnih stoljetja nisu podpune, na svaki način biahu 
samo veći pojavi pobilježeni, i to samo onda, kada biaše rat, kuga 
ili kakva druga nevolja na čovječanstvu. I u zadnjem stoljetju 
naći će prirodoslovci budućih vjekova toliko krnja, da će se ne- 
redovitu bilježenju čuditi.“ Uzmimo još u obzir to, da u razdoblju 
1107—1788 okolo god. 1752 probudiše na motrenje polarne zore 
De Luc, Saussure i mannheimsko meteorologičko družtvo, a u 
zadnjoj periodi okolo 1832 god. potaknu jopet Hausteen, Arago, 
Oersted i Faraday na motrenje polarne zore što posredno fizikal- 
nimi pokusi, što neposredno. Uzmimo još u obzir, da je u ono 
prazno doba 1790 —1830 bila sva Europa usljed francuzkih ratova 
tako uzrujana, da je jedva komu na um padalo, pojav polarne 
zore točno bilježiti. 
Da vidimo u koliko Kimtz sa gornjom izrekom pravo ima. U 
devetom R&merovom razdoblju 542 biaše po Europi ona strašna 
kuga, koja se zievanjem i kihanjem očitovala, a trajala je 50 g. 
Papa Grgur naredi uslied toga, da se ima pri zievanju križ na 
