POLARNA ZORA. 49 
5, Visina polarne zore: 
Hansteen nalazi za polarnu zoru 7 lipnja 1881. --> DOS edin 
Poggendorf za istu. --<<-<.+00eeeake oo Ra4.I lgag dk 
Ghnstresža 1pturseći o o a o tio lee ak i adele e 4%/10 e. m. 
Krateiidrugom slučaju <+ <. .: 0 ae E 124 —282 &. m. 
Mem ZORE a KE os es je a SE I20#6B., 
Fini ua PRP ae e g TOGA o, 
E SO dra goin di ano s trio BONO Raki, 
BAI a DOD PER EV E OPORAVE 51 Le 
juriti o JA i E E VI ORE RD o g. de 
Potta ni E o E E RTA dj cede radje Ti 
Ovo su tako različiti brojevi, da skoro nikakove vriednosti ne 
imaju, dapače vidimo pri prvom slučaju, kolika je razlika izmedju 
Hansteenova, Poggendorfova i Christieeva računa. Hood računa u 
dva motrena slučaja visinu polarne zore na ( engl. milja. Franklin 
tvrdi, da je 13 veljače 1821 vidio polarnu zoru medju jednim 
oblakom i zemljom. Parry kaže za jedan slučaj uprav ovako: ,U 
tren kada smo mi, poručnik Sherer, Ross i ja, kod motrilišta sta- 
jali, i krasoti se polarne zore čudili, ote nam se usklik straha i 
čuda, kada opazismo jednu sjajnu zraku, otrgnuvši se od sjaja 
polarne zore, do 3000 prutova pred nami na zemlju pasti.“ 
Farghuarson je vidio 20 prosinca 1829 od 8'/,—11 sata u večer 
veoma sjajnu zoru više jednoga gustoga oblaka, koji je njeki bre- 
žuljak blizu njegove kuće pokrio bio, ostalo nebo bijaše vedro ; 
ova se zora nije preko 20% u vis dizala. U isto vrieme vidio je 
James Paull u Tullynesslu 2 engl. m. dalje od Farghuarsona u 
njekoj uzkoj drazi onih brežuljaka istu polarnu zoru u vrh sebe 
svietliti. Iz ovoga sliedi, da je polarna zora jedva 4000 stopa vi- 
soko bila. Iz ovih bilježaka o visini polarne zore, i iz onoga, 
što prije rekosmo, čini nam se, da se polarna zora u svakoj vi- 
sini, dok zrak dopire, zametati može. 
6. Nebeske kriesnice i polarna zora. Njeki napominju i nebeske 
kriesnice uz polarnu zoru, tako Ginge i Farghuarson. Ovaj zadnji 
kaže, da je običajno smier padajućih kriesnica uzporedan trakovom 
polarne zore. Wrangel kaže još više i to ovako: , Wenn Stern- 
schnuppen im Bezirke der Nordlichter erscheinen, so entziinden 
sich an dieser Stelle, wo der Sternschnuppen durchging, sogleich 
Feuersiulen, die dann von ihrem Entstehungsorte sich seitwirts 
— mit dem Winde bewegen, und es entstehen an ihrer Štelle 
REZA KOG + 

