54 M. SEKULIĆ. 
bright line inthe green, with traces of other more 
refangible faint lines.“ 
Ja mislim, da je u ovom, što navedosmo, dosta dokazano, da 
Angstr&m neima pravo sa svojim ,ce qui n'est pourtant pas le 
cas“. Ovi pokusi i iztraživanja uče nas još i to da spektroskopom 
budemo mogli najposlje visinu polarne zore veoma točno ustano- 
viti, ali dok to budemo mogli učiniti, trebati će još više spek- 
tralnih iztraživanja u smislu Wiillnerovih pokusa. 
1. Ja bi mogao sada dovršivati ovu razpravu, ali moram još 
napomenuti, da se može i vanjski oblik polarne zore umjetnim 
načinom onako stvoriti, kako baš u prirodi biva. Ovo mi je, mogu 
reći, podpuno za rukom pošlo. Kada sam stroj za ovaj pokus sa- 
stavljao, nisam znao za De la Rivov pokus, medjutim moj i njegov 
stroj je u svemu i svačemu različan, jer njegov pokus nije ništa 
drugo, nego običajni Davyev pokus, koji je svakom fiziku poznat, 
a nepredstavlja sliku polarne zore, nego samo odnošaj izmedju 
magnetizma i munjevnoga svietla. Moj stroj pako predstavlja uprav 
sliku polarne zore, i to u svih njezinih fazah tako slično, da je 
jedva moguće dvie stvari sličnije stvoriti. 
Ja sam si mislio, ako je polarna zora munjevnoga zemaljskoga 
poriekla, onda nije ništa drugo, nego izravnjivanje munjine  iz- 
medju oblaka i oblaka, ili izmedju oblaka i zemlje u slici plosne 
zračne munje (Flichenblitz). Kako nas iztraživanje Kundtovo ! uči, 
izravnjuje se zračna munjina na dva načina, što je već i Arago 
učio. Uzrok ovoga dvovrstna izravnjivanja visi o obliku elektrodi, 
Za ovo se možemo osvjedočiti, kada se sjetimo pokusa Gauginovih. 
Gauginove pokuse je Riess * još dalje svojim električkim ventilom 
razvio. Gaugin je najprvo opazio, kada je magnetom induciranu 
munjinu kroz staklen tankim zrakom napunjen balon pustio, u 
kom biahu dvie krugljice elektrodami, jedna biaše, do jedne točke 
kolik proseno zrno, šelakom osamljena, a druga sa svim gola — 
da galvanometar pokazuje izmicanje magnetulje, ako je gola kru- 
gljica negativa elektroda, ako li je pako bila pokrivena krugljica 
negativom elektrodom, da se magnetulja ne miče, a ujedno se 
opazi, da je i oblik preskakujuće iskre svaki put drugačiji. 
Prvi oblik zvati ćemo tinjajući, jer u ovom slučaju prati izrav- 
njivanje munjine crljeno-sjajni zračni tuljac. Rt ovoga tuljca dira 
! Pogg. Ann, CXXXV. 8315. 2 Riess, Abhadnl. 133. 
