POLARNA ZORA. DT 
Dibbits iztražuje dugu vodikovu u NO pa i u Cl. On kaže, ako 
H gori u NO, onda svietlo svietli zelenom bojom pa odmeće dugu 
od crljene do ljubičaste boje. Ako plamen malo po malo slabiji 
postaje, onda se gube boje duge s oba kraja prama zelenom polju, 
tako, da se malo prije, nego se plamen ugasi, ništa drugo nevidi 
nego zelena boja. Isto se opazi ako ZH izgori u (I. Mislim da je i 
ovoj bilježci ovdje mjesto. 
8. Čini mi se, da je Mairan najprvi bio, koji je stao pojav 
polarne zore iz kosmičkoga poriekla izvoditi, gatanja stara ako 
izbacimo. On stavlja ovaj pojav sa zodiakalnim svietlom u savez, 
na što još i danas Ang-tr&m natuca, kako iz njegovih spektralnih 
iztraživanja vidismo. Halley 1716 mišljaše, da je polarna zora 
magnetičkoga poriekla, suvriemenici ga napadaše, buduć da jim 
nebiaše poznato, da se i magnetom svietle iskre uprav kano i 
munjinom izvesti mogu, kako je Faraday dokazao. Nakon Fara- 
dayevih i Oerstedovih pokusa steče ova hypoteza njeku vjerojat- 
nost. Canton biaše prvi, koji prispodobi polarnu zoru sa munjev- 
nim svietlom u tako zvanom munjevnom jajetu. Bergmann je na- 
stojao svezati ovo tumačenje sa Mairanovim, a Biot, Dalton i 
Hansteen latiše se Halleyeve hypoteze. Najposlje spoji Muncke 
teoriju Halleyevu sa Cantonovom držeć polarnu zoru tamno-elek- 
trično-magnetičkoga poriekla, kome se nazoru i Kimtz približuje. 
U novije doba postade prepirka izmedju Olmsteda i De la Riva 
o porieklu polarne zore. Iz ovoga vidimo, da se krivo misli, ako 
se veli, da je De la Rive prvi izrekao munjevno porieklo polarne 
zore, a ni za drugu teoriju nepripada prvenstvo Olmstedu nego 
Mairanu. 
9. Prije nego završimo ovu razpravu imamo još njeke krive 
pojmove ukinuti, koji su se u teoriju De la Rivovu uvukli, a stvari 
više škode nego hasne Iz Torbareve razprave učim, da pozitivna 
munja struji višimi predjeli od polovnika prama polu, a negativa 
tik iznad zemlje od pola prama polovniku. Moram kazati, da je 
ovo kriv nauk, pa makar ga i glasoviti De la Rive učio, jer nam 
fizikalna iztraživanja nedvojbeno dokazuju, da zemaljska struja 
struji od izhoda prama zapadu. Ovo je Ampčre već od davna jasno 
dokazao. Zračna munjina nemože nikako biti munjevna struja, 
nego samo može biti inducirana munjina, budi zemaljskim magne- 
tizmom, budi zemaljskom strujom, budi obadvoma zajedno. Indu- 
